Подільський районний суд міста Києва

Справа № 758/6810/26 
Провадження № 1-кп/758/1571/26
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2026 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 12026105070000048 від 07.02.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Запорізької області м. Токмак, громадянина України, не одружений, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повністю згодний із встановленими органом дізнання обставинами вчиненого ним проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, і у присутності захисника - адвоката  ОСОБА_4  подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні, просив визначити покарання у вигляді штрафу.
За результатами спрощеного провадження встановлено, що  ОСОБА_3 , 19.01.2026 приблизно об 11 год. 00 хв., діючи умисно, маючи прямий протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, шляхом зловживання довірою, використовуючи мережу Інтернет, під приводом надання послуг з ремонту побутової техніки, розмістив (або використовував) інформацію на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3», на який потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишила заявку щодо ремонту пральної машини.
Надалі, цього ж дня об 11 год. 08 хв., ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, зателефонував з абонентського номеру телефону НОМЕР_2 на номер потерпілої НОМЕР_3 , представившись майстром з ремонту пральних машин, та повідомив завідомо неправдиву інформацію про можливість здійснення ремонту, а також про намір прибути за місцем проживання потерпілої.
У подальшому, 19.01.2026 приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_3 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де, оглянувши пральну машину, повідомив потерпілій завідомо неправдиву інформацію про поломку електронної плати та необхідність її замовлення, чим ввів останню в оману.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, переконав потерпілу у необхідності передачі грошових коштів для придбання вказаної деталі, після чого потерпіла, будучи введеною в оману та довіряючи його діям, добровільно передала грошові кошти у сумі 7000 грн.
Після отримання грошових коштів ОСОБА_3 видав квитанцію від 19.01.2026 (з виправленням року), у якій зазначено ім`я « ОСОБА_6 », без зазначення належних реквізитів суб`єкта господарювання.
Надалі, 21.01.2026, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, знову зв`язався з потерпілою та, під приводом необхідності додаткових витрат, повідомив про необхідність перерахування грошових коштів у сумі 820 грн. на банківський рахунок № НОМЕР_4 , отримувач - ОСОБА_3 , після чого потерпіла, перебуваючи в омані, перерахувала вказані грошові кошти зі своєї банківської картки № НОМЕР_5 .
Після отримання грошових коштів ОСОБА_3 свої зобов`язання не виконав, ремонтні роботи не здійснив, грошові кошти не повернув, на телефонні дзвінки не відповідав, тим самим, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, заволодів грошовими коштами потерпілої.
У подальшому, 26.01.2026 потерпіла з`ясувала, що заявку залишала на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_3», однак квитанція була надана від іншої організації - «ІНФОРМАЦІЯ_4», при цьому в обох організаціях повідомили про відсутність заявки від потерпілої та зазначили, що грошові кошти наперед не приймаються, що свідчить про шахрайський характер дій ОСОБА_3 .
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, шляхом обману та зловживання довірою, заволодів грошовими коштами потерпілої на загальну суму 7820 грн., чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Обставини вчинення указаного кримінального проступку не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту письмові заяви.
Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
На виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані: 1) заява обвинуваченого, складена в присутності захисника, про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись вимогами КПК України щодо особливостей спрощеного провадження стосовно кримінальних проступків, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, доведена, при цьому дії обвинуваченої кваліфіковані правильно.
При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги особу обвинувачену, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений раніше не судимий, неодружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, матеріальна шкода відшкодована.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.
З огляду на наведене, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, що стимулюватиме її у подальшому до правомірної поведінки.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34 000,0 грн. (тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.).
Речові докази по справі: СD-диск, який знаходить в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:  ОСОБА_1