ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/3157/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я., 
секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,
представники учасників справи:
позивача - Жилко С. Е., Бенденжук Л. О.,
відповідача - Фукс А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Харківської міської ради 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 (судді: Хачатрян В. С. - головуючий, Гетьман Р. А., Россолов В. В.) та рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2025 (суддя Рильова В. В.) 
та на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 
у справі за позовом Харківської міської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМВ Лізинг" 
про стягнення 1 978 042,68 грн,
В С Т А Н О В И В:
1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень
1.1. У вересні 2025 року Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМВ Лізинг" (далі - ТОВ "БМВ Лізинг") про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1 978 042,68 грн за використання земельної ділянки кадастровий номер 66310138200:03:027:0044, розташованої на проспекті Олександрівському, 99 у м. Харкові (далі - спірна земельна ділянка) за період з 18.03.2021 по 28.02.2022.
1.2. Позовні вимоги з посиланням на положення статей 1212, 214 Цивільного кодексу України обґрунтовані тим, що на спірній земельній ділянці розташоване нерухоме майно, належне відповідачеві.
10.01.2024 на підставі рішення Харківської міської ради від 22.11.2023 № 481/23 між сторонами було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки.
Позивач зазначав, що ТОВ "БМВ Лізинг" з дати формування земельної ділянки - 18.03.2021 та по дату укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.01.2024, використовував спірну земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації таких прав відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України.
Згідно з листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 10.07.2025 № 14976/5/20-40-04-07-12 ТОВ "БМВ Лізинг" обліковується платником земельного податку за спірну земельну ділянку.
За даними податкових декларацій з плати за землю ТОВ "БМВ Лізинг" задекларовано до сплати та сплачено за земельну ділянку за січень-лютий 2022 року 73 327,82 грн земельного податку.
Отже, позивач зазначав, що у період з 18.03.2021 по 28.02.2022 відповідач не сплачував у встановленому законодавством актами плату за користування спірною земельною ділянкою, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у заявленій до стягнення сумі.
1.3. У відзиві на позовну заяву ТОВ "БМВ Лізинг" просило відмовити в її задоволенні, вказуючи на те, що придбавши нерухоме майно, товариство кілька років намагалося оформити земельну ділянку, у тому числі у власність, виконуючи всі вимоги позивача. При цьому за цей час товариство сплачувало земельний податок.
Відповідач вказував на безпідставність вимог позивача та відсутність підстав для застосування статті 1212 Цивільного кодексу України, враховуючи те, що у спірних правовідносинах право користування земельною ділянкою вирішувалося у порядку її викупу, а не оформлення користування на умовах оренди.
Крім того, товариство зазначало про безпідставність застосування позивачем у 2022 році ставки орендної плати у розмірі 8%, у той час як з рішенням Харківської міської ради від 27.02.20088 № 41/08, у редакції рішення від 30.06.2021 № 141/21, за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 така ставка становила 6%.
Позивачем не було також при розрахунку заявлених до стягнення сум не було враховано сплату відповідачем земельного податку.
Отже, ТОВ "БМВ Лізинг" акцентувало увагу на тому, що товариство своєчасно звернулося до позивача із заявою про викуп земельної ділянки, вживало всіх заходів щодо оформлення права власності на земельну ділянку у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно, а позивачем не доведено факт зволікання або ухилення відповідача щодо укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки.
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.11.2025, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026, у задоволенні позову відмовлено.
2.2. Суди попередніх інстанцій установили, що матеріалами справи підтверджується, що позивач взяв на себе зобов`язання продати відповідачу земельну ділянку, на якій розташовані об`єкти нерухомості, що належали відповідачу на праві власності.
Тобто, позивач не мав на меті передавати земельну ділянку в оренду та отримувати за її користування дохід у виді орендної плати, а мав намір отримати дохід від її продажу та прийняв на себе зобов`язання щодо її продажу, які зафіксовані у рішеннях, договорах ті підтверджуються відповідними діями сторін.
Суди також зазначили, що матеріали справи свідчать, що користування відповідачем земельною ділянкою без укладеного договору оренди землі було зумовлене метою забезпечення породження учасниками правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, тобто укладення договору купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки.
Відповідачем вживалися всі необхідні заходи щодо оформлення права власності на земельну ділянку у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно.
Суди установили, що відповідач у 2021 році сплачував в дохід держави земельний податок. При цьому з наданих відповідачем документів вбачається, що земельний податок сплачувався і за спірний період з 18.03.2021 по 28.02.2022.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснював усі необхідні дії пов`язані із вчасним виконанням процедури викупу земельної ділянки, а те, що договір купівлі-продажу було підписано фактично через два місяці після ухвалення органом місцевого самоврядування рішення щодо оформлення договору та перерахування коштів за земельну ділянку, жодним чином не залежало від волі покупця.
2.3. Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 частково задоволено заяву ТОВ "БМВ Лізинг" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, стягнуто з Харківської міської ради на користь ТОВ "БМВ Лізинг" витрати на правову допомогу при розгляді справи № 922/3157/25 у Східному апеляційному господарському суді у сумі 73 451,00 грн. У решті суми заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу відмовлено.
3. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень
3.1. Не погоджуючись з постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 та рішенням Господарського суду Харківської області від 10.11.2025, Харківська міська рада у касаційній скарзі просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ "БМВ Лізинг" безпідставно збережені коштів у розмірі орендної плати у сумі 1 978 042,68 грн за використання земельної ділянки загальною площею 0,3832 га на проспекті Олександрівському, 99 у м. Харкові за період з 18.03.2021 по 28.02.2022, обґрунтовуючи підстави для касаційного оскарження судових рішень посиланням на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норм матеріального права, а саме:
- суди застосовуючи вимоги статті 1212 Цивільного кодексу України не врахували правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у постанові від 31.10.2023 у справі № 922/606/23, що дозвіл на викуп земельної ділянки не свідчить про виникнення між позивачем та відповідачем права власності/користування землею. До моменту оформлення його власником прав на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними;
- суди застосовуючи вимоги статті 1212 Цивільного кодексу України не врахували правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 23.05.2018 у справі №629/4628/16- ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 стосовно того, що при врегулюванні спору у межах кондиційних правовідносин не мають значення та не підлягають встановленню обставини в якому саме порядку землекористувач має намір/оформив у подальшому право користування земельною ділянкою, яким чином триває/тривала процедура оформлення та наявність вини учасників кондиційних правовідносин;
- суди застосовуючи підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України не врахували правові висновки Верховного суду викладені у постанові Великої Палата Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та постанови Верховного Суду від 08.08.2024 у справі № 917/1621/22 щодо розмежувань понять "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності";
- застосовуючи вимоги статей 13, 236 Господарського процесуального кодексу України суди не врахували правові висновки викладені Великою Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 30.06.2022 у справі № 927/774/20 щодо стандарту доказування при оцінці доказів.
3.2. Харківська міська рада також не погоджуючись з додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 у касаційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви ТОВ "БМВ Лізинг" про ухвалення додаткового рішення, вказуючи на порушення судом норм статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та неврахування правових висновків, викладених у наведених у касаційній скарзі постанова Верховного Суду. 
3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "БМВ Лізинг" просить залишити її без задоволення, а судові рішення у справі без змін, вказуючи на відсутність обґрунтувань касаційної скарги та законність судових рішень з підстав, наведених у відзиві.
Також товариство заявлено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, доказі на підтвердження якого будуть надані відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відзив на касаційну скаргу на додаткову постанову суду апеляційної інстанції подано поза межами встановленого судом строку. 
4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
4.1. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права в межах касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.
4.2. Суди попередніх інстанцій установили, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.08.2025 № 4440970956 право власності на нежитлові будівлі за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, 99, зареєстровано на:
- літ. "Е-1" загальною площею 25,8 м2, літ. "В-1" загальною площею 25,8 м2, літ. "Д-1" загальною площею 25,8 м2 з 22.05.2020 по 08.02.2024 за ТОВ "БМВ Лізинг" на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 04.02.2011 № 573, договору про внесення змін до договору купівлі-продажу від 03.03.2011 № 111, а з 08.02.2024 по теперішній час за Товариством з обмеженою відповідальністю СП "Фрегат" (далі - ТОВ СП "Фрегат") на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2024 № 145;
- літ. "Г-І" загальною площею 47, 2 м2 з 22.05.2020 по 08.02.2024 за ТОВ "БМВ Лізинг" на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2007 № 1716, а з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП "Фрегат" на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2024 № 145;
- літ. "А-4" загальною площею 4 827,9 м2 з 07.05.2013 по 08.02.2024 за ТОВ "БМВ Лізинг" на підставі договору купівлі-продаж від 01.09.2008 № 7479, а з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП "Фрегат" на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2024 № 145;
- літ. "Ж-3" загальною площею 213,2 м2 з 07.05.2013 по 08.02.2024 за ТОВ "БМВ Лізинг" на підставі рішення постійнодіючого Третейського суду при Асоціації "Газові трейдери України" від 18.06.2007 № 03/07, ухвали Господарського суду Харківської області від 04.07.2007 № 50/131-07 та наказу Господарського суду Харківської області від 04.07.2007 № 50/131-07, а з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП "Фрегат" на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2024 № 145;
- літ. "Б- 1" загальною площею 32,7 м2 з 04.02.2016 по 08.02.2024 за ТОВ "БМВ Лізинг" на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2016 № 99, а з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП "Фрегат" на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2024 № 145.
Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці кадастровий номер 6310138200:03:027:0044.
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.08.2025 № 440971195 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6310138200:03:027:0044 загальною площею 0,3832 на проспекті Олександрівському, 99 у м. Харкові зареєстровано з 22.01.2024 по 08.02.2024 за ТОВ "БМВ Лізинг" на підставі договору купівлі-продажу від 10.01.2024 № 16, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Ю. В., а з 08.02.2024 за ТОВ СП "Фрегат" на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2024 № 145, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С. Ю.
4.3. Суди попередніх інстанцій установили, що 04.06.2020 ТОВ "БМВ Лізинг" звернулося до Харківської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3810 га за адресою: проспект Олександрівськй, 99 у м. Харкові.
Рішенням Харківської міської ради від 19.08.2020 №2235/20 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель та споруд" ТОВ "БМВ Лізинг" надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності орієнтовною площею 0,3810 га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. "А-4", "Ж-3", "Б-1", "Г-1", "Е-1", "В-1", "Д-1" (торгівельно-офісного призначення) на проспекті Олександрівському, 99 у м. Харкові (пункт 34 додатку № 1 до вказаного рішення).
Рішенням Харківської міської ради від 14.07.2021 № 158/21 "Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок юридичним та фізичним особам", зокрема, ТОВ "БМІ Лізинг" надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки комунальної власності із земель житлової та громадської забудови площею 0,3832 на проспекті Олександрівському, 99 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель. Визначено, що розмір авансового внеску становить 3% вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошвою оцінкою земельної ділянки.
Рішенням Харківської міської ради від 14.07.2021 № 153/21 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в користування фізичним та юридичним особам", зокрема, ТОВ "БМВ Лізинг" затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 0,3832 га (кадастровий номер 6310138200:03:027:0044) за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель на проспекті Олександрівському, 99 у м. Харкові. 
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 23.03.2021 № НВ-6315059372021 площа земельної ділянки кадастровий номер 6310138200:03:027:0044 становить 0,3832 га. Цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Вид використання земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. "А-4", "Ж-3", "Б-1", "Г-1", "Е-1", "В-1", "Д-1" (торгівельно-офісного призначення).
4.4. Суди також установили, що 10.08.2021 між Харківською міською радою (продавець) та ТОВ "БМВ Лізинг" (покупець) було укладено договір про внесення авансового внеску, за умовами пункту 1.1 якого покупець на підставі рішення Харківської міської ради від 14.07.2021 № 158/21, витягу х Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.03.2021 № НВ-6315059372021 вносить, а продавець приймає авансовий платіж в рахунок оплати ціни земельної ділянки на проспекті Олександрівському, 99 у м. Харкові. Пунктом 2.1 договору передбачено, що розмір авансового внеску складає 799940,10 грн. 
11.08.2021 визначена у договорі сума авансового внеску сплачена ТОВ "БМВ Лізинг" на рахунок міської ради відповідно до платіжного доручення від 11.08.2021 № 2290.
4.5. У подальшому, рішенням Харківської міської ради від 22.11.2023 № 481/23 (пункт 4 додатку № 1) ухвалено продати ТОВ "БМВЛізинг" земельну ділянку площею 0,3832 га кадастровий номер 6210138200:03:027:0044 за адресою: проспект Олександрівський, 99 в м. Харкові за ціною продажу у розмірі 3 962 000,00 грн.
На підставі вказаного рішення Харківської міської ради, 10.01.2024 між Харківською міською радою (продавець) та ТОВ "БМВ Лізинг" (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3832 га із земель житлової та громадської забудови на проспекті Олександрівському, 99 у м. Харкові (кадастровий номер 6310138200:03:027:0044).
Листом Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 17.01.2024 № 284/0/225-24 підтверджено сплату відповідачем на рахунок позивача остаточної грошової суми за земельну ділянку. 
22.01.2024 за ТОВ "БМВ Лізинг" зареєстровано право власності на земельну ділянку.
З 08.02.2024 по теперішній час право власності на земельну ділянку зареєстровано за ТОВ СП "Фрегат" на підставі договору купівлі-продажу від 08.02.2024 № 145, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С. Ю.
4.6. Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимоги Харківської міської ради про стягнення з ТОВ "БМВ Лізинг" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1 978042,68 грн за використання земельної ділянки кадастровий номер 66310138200:03:027:0044, розташованої на проспекті Олександрівському, 99 у м. Харкові за період з 18.03.2021 по 28.02.2022.
4.7. Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходили з того, що між сторонами склались правовідносини пов`язані з викупом земельної ділянки, що були ініційовані відповідачем та схвалені позивачем. Зокрема, вчинялись дії з формування земельної ділянки як об`єкта правовідносин, сплати земельного податку, авансового внеску, придбання земельної ділянки, підписання договору, тощо. Суди установили, що користування земельною ділянкою ТОВ "БМВ Лізінг" без укладеного договору оренди землі було зумовлене розпочатою процедурою щодо викупу земельної ділянки, породження учасниками правовідносин певних цивільних прав та обов`язків, тобто укладення договору купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки, який в подальшому був укладений, а тому дійшли висновку, що спірне майно не може вважатися набутим чи збереженим відповідачем без достатніх правових підстав і підстави для застосування статті 1212 Цивільного кодексу України відсутні. 
4.8. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у пунктах 69-71, 75, 78, 90-94 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц зі спору, що виник з подібних правовідносин, сформульовано такі висновки щодо застосування положень статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України та статей 120, 125 Земельного кодексу України:
"69. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
70. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (див. висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).
71. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (див. висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13).
75. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 ЗК України).
78. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України). 
90. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
91. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
92. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.
93. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 ЦК України).
94. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України". 
4.9. Також, ухвалюючи постанову від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 (предмет позову - стягнення на користь міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати), судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформувала, зокрема, такі уточнюючі правові висновки: з дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.
4.10. У постанові Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 922/606/23, правовідносини в якій є подібними до правовідносин, що виникли у справі, яка розглядається (за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради про стягнення зТовариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Харків" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки) та на неврахування висновків в якій посилається Харківська міська рада у касаційній скарзі. Зазначено таке:
"26. Верховний Суд зазначає, що зі змісту глави 15, статей 120, 125 ЗК України та положень статті 1212 ЦК України вбачається, що за весь період з дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна аж до моменту оформлення його власником прав на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними".
У цій же справі Верховний Суд визнав помилковими посилання судів попередніх інстанцій на те, що оскільки орган місцевого самоврядування надав попередню згоду на викуп земельної ділянки, він міг би розраховувати тільки на суму земельного податку, що підлягає сплаті, а не на суму орендної плати, позаяк рішення органу місцевого самоврядування, яким було надано фактичному користувачу дозвіл на викуп земельної ділянки, за умов відсутності укладення договору купівлі-продажу стосовно неї, не свідчить про виникнення між позивачем та відповідачем права власності/користування землею.
4.11. Колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій, обмежившись посиланням на необґрунтоване зволікання міською радою зі вчиненням дій з виконання своїх обов`язків щодо подальшого оформлення відчуження спірної земельної ділянки, суди помилково не врахували викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 висновок про те, що для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має жодного значення, а важливим є саме факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої, оскільки положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 922/606/23, правовідносини в якій є подібними та на неврахування висновків в якій посилався скаржник.
4.12. Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову, а судові рішення вважає такими, що ухвалені при неповному з`ясуванні судами фактичних обставин справи, що в свою чергу свідчить про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
4.13. Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на тому, що враховуючи вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку розміру позовних вимог, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання. 
Під час нового розгляду справи судам необхідно надати оцінку всім доводам і доказам сторін та встановити обставини щодо наявності/відсутності підстав для задоволення позовних вимог; періоду нарахування заявлених до стягнення сум; перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку у заявленій до стягнення сумі, надавши при цьому оцінку доводам відповідача щодо сплати ним земельного податку.
4.14. Щодо касаційної скарги Харківської міської ради на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2026, колегія суддів зазначає, що за змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою. Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21).
Отже, оскільки суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування рішення та постанови по суті спору, то додаткову постанову суду апеляційної інстанцій також слід скасувати.
5. Висновки Верховного Суду
5.1. За змістом пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
Згідно із частиною 3 статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
5.2. Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що судові рішення у справі слід скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
6. Розподіл судових витрат
6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026, рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2025 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 у справі № 922/3157/25 скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай 

Ю. Я. Чумак