П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року	м. Київ	

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол 
про адміністративне правопорушення, -  ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол 
про адміністративне правопорушення, - Каченюка О.І.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Каченюка О.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду визнано доведеним те, що 04.03.2020 о 03 год. 05 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у м. Києві, і після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Каченюк О.І. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15.05.2020 стосовно ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги тим, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.

При цьому, як указує захисник Каченюк О.І. в апеляційній скарзі, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, а підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. 

Також, на переконання захисника суд першої інстанції не дослідив докази, зокрема відеозапис, долучений до матеріалів справи, також судом першої інстанції було порушено порядок розгляду справи, яка була розглянута суддею в кабінеті, без аудіофіксації процесу та без дотримання вимог КУпАП щодо розгляду даної категорії справи, особі не було забезпечено право на публічність та гласність розгляду справи, не повідомлено про його права під час розгляду справи, зокрема і права на отримання кваліфікованої правничої допомоги.

Так, захисник Каченюк О.І. звертає увагу, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Крім того, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а також у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що, на його переконання, свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. 

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Каченюка О.І. на підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_2 та перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №422578 від 04.03.2020, вбачається, що поліцейським патрульної поліції роти №1 батальйону №2 полку №1 УПП у м. Києві у водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "Mitsubishi", н.з. НОМЕР_2 , були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння, як: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови.
Від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння, запропонованого працівником поліції ОСОБА_1 відмовився (а.п. 1).

Зазначений протокол складений уповноваженою особою - поліцейським роти № 1 батальйону №2 полку №1 УПП у м. Києві лейтенантом поліції Горбаль Д.І. 

Правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, засвідчили своїми підписами свідки-поняті  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.п. 1), які і в поясненнях від 04.09.2020 вказали, що в їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому Законом порядку в медичному закладі (лікаря-нарколога) (а.п. 2).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 себе винним не визнав.
Як пояснив ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції, в день складання протоколу транспортним засобом керував його друг, працівники поліції його- ОСОБА_1 не зупиняли.

Твердження ОСОБА_1 та захисника його інтересів - адвоката Каченюка О.І. щодо незаконності та необґрунтованості постанови з огляду на те, що у матерілах справи відсутнє направлення водія на освідування, процедура якого визначена п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п.п. 4, 6 Розділу І та п. 12 Розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, не заслуговує на увагу, оскільки з переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, що міститься в матеріалах справи, видно, що працівники поліції в присутності вказаних двох свідків пропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп?яніння на місці ДТП за допомогою приладу "Драгер", який в категоричній формі відмовився від проходження такого огляду в присутності цих свідків, не виказуючи і бажання пройти такий огляд і у закладі охорони здоров?я.

Підстав вважати, що працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП - немає.

Крім цього, в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому дій, за обставин, викладених у протоколі, визнав у повному обсязі, що стало однією з підстав притягнення його до адміністративної відповідальності. 

Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або за відмову у проходженні огляду для визначення такого стану.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.

За підсумками, апеляційна скарга захисника Каченюка О.І. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2020 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника КаченюкА О.І. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька