ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 908/713/20 (908/908/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Погребняка В. Я.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Запорізької міської ради
на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2026
у складі колегії суддів: Мартинюка С. В. - головуючого, Соп`яненко О. Ю., Фещенко Ю. В.
у справі № 908/713/20 (908/908/25)
за первісною позовною заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль" Загрія Р.О.
до  Запорізької міської ради 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
1. Приватне підприємство "Піранья"
2. ОСОБА_1 
3. ОСОБА_2 
4. ОСОБА_3 
5. ОСОБА_4 
6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"
7. Комунальне підприємство "Водоканал"
8. Концерн "Міські теплові мережі"
про зобов`язання вчинити певні дії,
за зустрічною позовною заявою Запорізької міської ради
до 1. ОСОБА_2 
2. ОСОБА_3 
3. ОСОБА_4 
4. ОСОБА_1 
5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль" 
про витребування майна із чужого незаконного володіння
та за позовною заявою  ОСОБА_1 
до Запорізької міської ради
про зобов`язання вчинити певні дії
в межах справи № 908/713/20 
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль"

ВСТАНОВИВ
Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції
1. 10.12.2025 рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/713/20 (908/908/25) первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль" (вх. № 992/08-07/25 від 08.04.2025) задоволено. 
Зобов`язано Запорізьку міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Запоріжжя Запорізької області частку 759/1000 гуртожитку/літ.А-5/ по АДРЕСА_1 , у тому числі: житлове приміщення 41 по АДРЕСА_1 на компенсаційні основі у розмірі 18 600 грн. 00 коп. без додаткових умов. Стягнуто з Запорізької міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль" 3 028 грн. 00 коп. судового збору. 
Зустрічний позов Запорізької міської ради (вх. № 1201/08-07/25 від 22.04.2025) задоволено частково. 
Витребувано у ОСОБА_2 на користь Запорізької міської ради 8/100 частки гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 768 м2, технічний паспорт та всю наявну документацію. Витребувано у ОСОБА_3 на користь Запорізької міської ради 3/500 частки гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 768 м2, технічний паспорт та всю наявну документацію. Витребувано у ОСОБА_4 на користь Запорізької міської ради 27/1000 частки гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5 768 м2, технічний паспорт та всю наявну документацію. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Запорізької міської ради 2 422 грн. 40 коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Запорізької міської ради 2 422 грн. 40 коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Запорізької міської ради 2 422 грн. 40 коп. судового збору. 
В іншій частині зустрічного позову відмовлено. 
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
2. Запорізька міська рада звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 10.12.2025 у справі № 908/713/20 (908/908/25) в частині відмови у задоволенні позовних вимог Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про витребування на користь Запорізької міської ради 1/40, 1/100, 1173/10000 частки гуртожитку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Руставі, буд. 12, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Запорізької міської ради в цій частині задовольнити.
3. 17.02.2026 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у справі № 908/713/20 (908/908/25) апеляційну скаргу Запорізької міської ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.12.2025 у цій справі - повернуто заявникові.
4. 23.04.2026 постановою Верховного Суду скасовано ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2026 у справі № 908/713/20 (908/908/25). Справу передано до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги.
5. 11.05.2026 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Запорізької міської ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.12.2025 у справі № 908/713/20 (908/908/25) залишено без руху. Апелянту надано 10 днів з дати отримання даної ухвали усунути недолік апеляційної скарги, а саме надати: докази сплати судового збору у розмірі 202 873,03 грн.
6. 20.05.2026 Запорізькою міською радою подано заяву про усунення недоліків, в якій скаржник не погоджується з розміром судового збору.
7. Запорізька міська рада зазначає, що вимога суду щодо сплати судового збору у розмірі 202 873,03 грн є необґрунтованою, суперечить постанові Верховного Суду від 23.04.2026. Апелянт доводив, що довідка про ринкову вартість нерухомості, на підставі якої судом розраховано суму судового збору, не є належним та допустимим доказом вартості спірного майна. Також вказана Довідка ТОВ "ЗЕМЛЯ ПЛЮС 2006" датована 17.04.2025, тобто складена до моменту пред`явлення зустрічного позову (22.04.2025), та містить аналіз ринку нерухомості за квітень 2025 року, який на дату складання довідки ще не закінчився. 

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
8. 25.05.2026 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у справі № 908/713/20 (908/908/25) апеляційну скаргу Запорізької міської ради на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.12.2025 у цій справі - повернуто заявникові на підставі ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки скаржник у встановлений строк не усунув недоліки поданої апеляційної скарги.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи касаційної скарги 
9. 04.06.2026 (через підсистему "Електронний суд") Запорізькою міською радою подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2026 у справі № 908/713/20 (908/908/25) та передати справу до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги.
10. Скаржник стверджує про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- ч. 5 ст. 310 та ч. 1 ст. 316 ГПК України, оскільки судом апеляційної інстанції не виконано вказівки Верховного Суду, викладені в постанові від 23.04.2026 у цій же справі;
- ст. 86 ГПК України щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження матеріалів справи, оскільки суд не взяв до уваги документи про балансову вартість майна;
- ст. 76, 77 ГПК України щодо належності та допустимості доказів - суд безпідставно віддав перевагу довідці ТОВ "Земля Плюс 2006", яка є неналежним та недопустимим доказом, оскільки така видана 17.04.2025 і не містить інформації за весь місяць, зроблена на замовлення особи, яка не має речових прав на будівлю гуртожитку, не є звітом про оцінку майна у розумінні ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" і не враховує знос будівлі, стан комунікацій гуртожитку тощо. 
Скаржник також вказує, що суд першої інстанції визначив розмір судового збору - 12 112,00 грн і ця ухвала набрала законної сили, а тому до апеляційного господарського суду скаржник мав слатити 18 168 грн.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
11. 22.06.2026 ПП "Піранья" подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення. ПП "Піранья" вважає безпідставними твердження касаційної скарги про невиконання судом апеляційної інстанції вказівок Верховного Суду протирічить приписам і ст.ст. 174, 258, 260, 262 ГПК України, апеляційний суд правильно не розглядав альтернативні докази вартості майна, а саме - балансову вартість в сумі 18 600,00 грн, Довідка ТОВ "ЗЕМЛЯ ПЛЮС 2006" підготовлена сертифікованим та офіційним оцінювачем та є належним доказом вартості спірного майна.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
12. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
13. Об`єктом касаційного перегляду у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги Запорізької міської ради на підставі ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 260 ГПК України, оскільки скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору.
14. Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
15. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.
16. До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).
17. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 2, 4 ст. 174 ГПК України).
18. Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір", який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
19. Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
20. Ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми (пп. 6 п. 2 ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону).
21. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
22. Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
23. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.
24. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
25. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).
26. Запорізькою міською радою подано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про витребування на користь Запорізької міської ради 1/40, 1/100, 1173/10000 частки гуртожитку, що є майновими вимогами. Зустрічна позовна заява Запорізької міської ради про витребування майна була подано до суду першої інстанції у квітні 2025 року. 
27. Залишаючи апеляційну скаргу Запорізької міської ради без руху, апеляційний господарський суд вказав, що скаржник має усунути недолік апеляційної скарги, а саме - надати докази сплати судового збору у розмірі 202 873,03 грн.
28. Для обрахунку належної до сплати суми судового збору за подання апеляційної скарги судом апеляційної інстанції використано Довідку ТОВ "ЗЕМЛЯ ПЛЮС 2006" про ринкову вартість житлової нерухомості № 9543/17 від 17.04.2025, яка містить інформацію щодо вартості нерухомості станом на квітень 2025 року.
29. Дослідивши вказану довідку, апеляційним судом встановлено, що вказана довідка видана на підставі заяви ПП "Піранья" від 17.04.2025 та містить результати аналізу ринку житлової нерухомості на правому березі Дніпровського району міста Запоріжжя, здійсненого оцінювачем Харповим В. О. на підставі даних інтернет-ресурсів (olx.ua, dom.ria.com) та бази даних оцінювача. За результатами аналізу вартість одного квадратного метра житлової нерухомості за квітень 2025 року визначена в діапазоні 12 830 грн 18 136 грн, середнє значення 15 483 грн.
30. Врахувавши технічний стан, конструктивні та планувальні особливості об`єкта, близькість до соціально-побутової інфраструктури, а також тип об`єкта нерухомості (гуртожиток), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність застосування нижньої межі діапазону, визначеного у довідці, а саме: 12 830,00 грн за м2, як найбільш обґрунтований підхід з огляду на споживчі характеристики спірного об`єкта.
31. Скаржником не було виконано вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 11.05.2026 про залишення апеляційної скарги без руху та не подано суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому розмірі, натомість подано заяву, в якій скаржник не погоджується із розміром судового збору, належного до сплати. 
32. Направляючи цю справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду апеляційної скарги, Верховний Суд у постанові від 23.04.2026 вказав, що закон передбачає обчислення суми судового збору, виходячи з вартості спірного майна та, поряд з цим, не визначає кола виключних доказів, на підставі яких встановлюється така вартість. За таких обставин до документів, що надаються на підтвердження вартості майна доцільно застосувати загальні принципи доказів. Також, колегія суддів касаційного суду звернула увагу, що аналіз ст. 162, 163 ГПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець пов`язує визначення ціни позову з моментом пред`явлення позову до суду. 
33. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
34. Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що апеляційний господарський суд, врахувавши вказівки, викладені в постанові Верховного Суду від 23.04.2026 у цій справі, дослідив наявний в матеріалах справи доказ на підтвердження вартості спірного майна для цілей обрахунку судового збору станом на квітень 2025 року, що відповідає даті подання зустрічного позову. Судом також було враховано технічні характеристики майна та застосовано нижню цінову межу, зазначену в довідці й обраховано належну до сплати суму судового збору, виходячи із оспорюваної скаржником частини. 
35.  Твердження скаржника про порушення судом апеляційної інстанції ст. 76, 77, 86, 310, 316 ГПК України та Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" є незгодою скаржника із встановленим судом розрахунком належного до сплати судового збору, однак не підтверджує порушення апеляційним судом зазначених норм права. Разом з тим, суд апеляційної інстанції вказав, що скаржником не надано жодного альтернативного доказу на підтвердження іншої вартості спірного майна, що виключає можливість відхилення довідки без наявності доказів, які б спростовували визначені нею показники. 
36. Верховний Суд звертає увагу, що в силу ч. 2 ст. 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
37. Порушень порядку отримання та дослідження доказів у справі судом апеляційної інстанції Верховним Судом не встановлено, а наявний в справі доказ вартості майна станом на звернення Запорізькою міською радою із зустрічним позовом був оцінений апеляційним судом. 
38. Згідно з ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
39. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
40. Отже, оскільки скаржником не було усунуто недоліки поданої апеляційної скарги та не надано суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, суд апеляційної інстанції правильно повернув апеляційну скаргу скаржнику на підставі зазначених процесуальних норм. 
41. Посилання скаржника на те, що при поданні зустрічного позову суд першої інстанції визначив розмір судового збору в сумі 12 112 грн, Верховний Суд не бере до уваги, оскільки правильність сплати судового збору до суду першої інстанції не є предметом касаційного перегляду у цій справі. Водночас такі доводи не нівелюють обов`язку суду апеляційної інстанції здійснити перевірку відповідності необхідного до сплати розміру судового збору за подання апеляційної скарги вимогам Закону України "Про судовий збір". 
42. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди із ухваленим судовим рішенням, проте не підтверджують неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваної ухвали про повернення апеляційної скарги, а тому Верховний Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги. 
43. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть різнитися залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 указаної Конвенції, може бути визначене тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", заява № 63566/00, пункт 23). 
44. Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків апеляційного господарського суду.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
45. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України). 
46. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Запорізької міської ради підлягає залишенню без задоволення, ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2026 підлягає залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат
47. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Запорізької міської ради залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2026 у справі № 908/713/20(908/908/25) залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков 

В. Погребняк