05.05.26
33/812/199/26
Єдиний унікальний номер судової справи: 490/1614/26
Номер провадження: 33/812/199/26 Головуючий у місцевому суді: Демінська О.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Крамаренко Т.В.,
із секретарем судового засідання - Коростієнко Н.С.,
за участю: потерпілої ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 598423 від 22 лютого 2026 року, ОСОБА_2 22 лютого 2026 року о 19 год 35 хв в м. Миколаєві по вул. Поштовій, 56 керуючи транспортним засобом Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість, а також під час зміни напрямку руху, а саме перед поворотом праворуч не переконався, що це буде безпечно здійснив наїзд на перешкоду - бокс автомийки, чим порушив вимоги п.п.2.3 б, 12.4, 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2026 року справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито за відсутності поді та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 5984 від 22 лютого 2026 року.
He погодившись із зазначеною постановою суду, 15 квітня 2026 року потерпіла ОСОБА_1 подала до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення.
Також, ОСОБА_1 просила поновити їй строк на апеляційне оскарження суду першої інстанції, оскільки вважає, що його пропуск відбувся з поважних причин.
Зокрема, як на поважність причин пропуску строку ОСОБА_1 зазначає, що судове засідання у даній справі в суді першої інстанції було призначене на 11 березня 2026 року о 12-00 год. В цей день вона прибула до будівлі суду, де їй працівник суду повідомив, що через неявку ОСОБА_2 судове засідання буде відкладено на іншу дату, про що її буде згодом повідомлено. Однак, 08 квітня 2026 року їй відомо, що 11 березня 2026 року суд все ж таки розгляну справу та виніс постанову про закриття провадження у справі. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 категорично не погоджується з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною. Зокрема, зазначає, що висновок суду про те, що пошкоджень внаслідок ДТП зазнав лише автомобіль Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 повністю спростовується матеріалами справи.
Так, у схемі місця ДТП від 22 лютого 2026 року, яка є невід?ємним додатком до протоколу, графічно зафіксовано факт наїзду на об`єкт (бокс автомийки), який розташований за адресою АДРЕСА_2 та належить їй на праві приватної власності.
Крім того, висновок суду про відсутність даних щодо пошкодження майна суперечить змісту самого протоколу серії ЕПР1 №598423. У графі 7 протоколу прямо зазначено: «здійснив наїзд на перешкоду, а саме бокс авто мийки... внаслідок даного ДТП ТЗ зазнало механічних пошкоджень та було завдано матеріальні збитки».
На переконання ОСОБА_1 , сам факт зазначення її у протоколі як потерпілої особи, підтверджує, що її правам та майну було завдано шкоди. 
Однак, суд формально підійшов до оцінки доказів, проігнорувавши схему ДТП, яка згідно зі ст. 251 КУпАП є належним доказом.
Фраза «завдано матеріальні збитки» у контексті «наїзду на бокс авто мийки» свідчить про наявність шкоди майну, що є обов`язковою ознакою ст. 124 КУпАП.
Також, факт наїзду на бокс авто мийки та завдання їй матеріальних збитків підтверджено поясненнями як самого водія автомобіля Chrysler - ОСОБА_2 так і її поясненнями, як потерпілої особи, що були долучені до матеріалів справи.
Крім цього, ОСОБА_1 наголошує, що суду про відсутність пошкоджень майна повністю спростовується рахунком на оплату № 56 від 24 березня 2026 року (виставлений ТОВ «ЮНІОН-ПЛЮС»), копія якого додає до скарги. Так, згідно вказаного рахунку вартість відновлювальних робіт та необхідних матеріалів (зокрема: скло триплекс, скляні балки, колона для навісу, ремонт обладнання) становить 233 740,86 грн.
На думку ОСОБА_1 вказаний рахунок прямо підтверджує, що внаслідок дій ОСОБА_2 було завдано значної матеріальної шкоди автомийці, що є обов`язковою ознакою складу правопорушення за ст. 124 КУПАП.
ОСОБА_1 зазначає, що суд апелював до того, що в тексті протоколу поліцейським не було детально розписано характер пошкоджень майна, однак зауважує, згідно з усталеною практикою Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, неточності у складанні процесуальних документів правоохоронцями не можуть бути підставою для повного виправдання особи, якщо факт правопорушення підтверджується сукупністю інших доказів (схемою, фотофіксацією, показами потерпілої).
Більше того, встановивши недоліки протоколу, які заважали розгляду, суд мав процесуальну можливість повернути матеріали на доопрацювання для уточнення переліку пошкодженого майна, а не закривати справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Також, звертає увагу на порушення її прав як потерпілої особи. Зокрема, зазначивши в постанові про невизначеність її статусу фактично самоусунувся від обов`язку захистити її права. Внаслідок порушення ОСОБА_2 пунктів 10.1 та 12.4 ПІДР України, було пошкоджено майно, що перебуває у її законному володінні. 
За такого, оскаржувана постанова позбавляє її можливості стягнути збитки з винної особи у цивільному порядку або через страхову компанію.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 на підтримку клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 11 березня 2026 року Центральним районним судом м. Миколаєва винесено постанову відносноОСОБА_2 . При цьому, потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні присутня не була.
13 березня 2026 року згідно супровідного листа суду №3/490/849/2026 копію постанови було направлено на поштову адресу ОСОБА_1 , яку вона отримала 08 квітня 2026 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18,21).
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції 15 квітня 2026 року.
Враховуючи викладене, та з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції потерпілою ОСОБА_1 був пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
Відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
ОСОБА_2 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Вислухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України ( ст. 246 КУпАП).
Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин (ст. 248 КУпАП).
Згідно ч.1 ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
За положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП). 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2026 року поліцейським 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області сержантом поліції Сухоруковою В.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 387055 за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 .
Вказаний протокол було направлено Центральному районному суду м. Миколаєва для розгляду.
Суд першої інстанції розглянувши справу про адміністративне правопорушення виніс постанову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрив у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Закриваючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 598423 від 22.02.2026 року не зазначено про спричинення внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, в тому числі і боксу автомийки, у зв`язку із чим відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Окрім того, незважаючи на зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про існування чи то свідка, чи то потерпілої особи - ОСОБА_1 , статус якої поліцейськими не визначено, відомості про пошкодження будь-якого майна у матеріалах справи - відсутні. 
Однак, з таким висновком суду апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.
Зі змісту статей 9, 254-256, 280, 283, 284 КУпАП вбачається, що посадовою особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, ставиться у провину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Разом з цим, диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 598423 від 22 лютого 2026 року за статтею 124 КУпАП через порушення ним вимог підпунктів п. 2.3.б, 12.4., 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила).
Пункт 2.3 б Правил передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
За змістом пункту 10.1 Правил перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 12.4 Правил встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Факт порушення водієм ОСОБА_2 п.п. 2.3 б, 12.4, 10.1 Правил та, як наслідок, вчинення правопорушення, відповідальність за яке встановлена статтею 124 КУпАП, підтверджується доказами, які зокрема були зібрані працівниками поліції, сформовані в адміністративний матеріал та передані на розгляд суду першої інстанції.
Такими доказами є: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 598423 від 22 лютого 2026 року відносно ОСОБА_2 , схема місця ДТП до протоколу серії ЕПР1 № 598423 та письмові пояснення водія ОСОБА_2 і потерпілої ОСОБА_1 .
Разом з цим, під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, потерпілою ОСОБА_1 долучено нові докази (фотокартки з місця ДТП та відеозапис з камери вуличного відеоспостереження), які не досліджувались раніше, оскільки розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за відсутності потерпілої сторони.
З огляду на положення частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом ( ч. 7 ст. 294 КУпАП).
Отже, на переконання суду, висновки про наявність вини в діях ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП необхідно робити за результатами оцінки зібраних у справі доказів у їх сукупності та взаємозв`язку. 
Оскільки, розгляд справи судом першої інстанції в порушення вимог статті 269 КУпАП був проведений у відсутність, зокрема, потерпілої ОСОБА_1 за умови її не повідомлення про час та місце розгляду справи, апеляційний суд визнав за можливе дослідити докази, які не були досліджені судом першої інстанції та надати їм оцінку у сукупності з наявними в матеріалах справи та дослідженими доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 598423 від 22 лютого 2026 року, встановлено, що ОСОБА_2 22 лютого 2026 року о 19 год 35 хв в м. Миколаєві по вул. Поштовій, 56 керуючи транспортним засобом Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість, а також під час зміни напрямку руху, а саме перед поворотом праворуч не переконався, що це буде безпечно здійснив наїзд на перешкоду - бокс автомийки, чим порушив вимоги п.п.2.3 б, 12.4, 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.1).
До вказаного протоколу працівниками поліції додано схему місця ДТП, яка складена того ж дня інспектором 1 взводу 1 роти 2 батальойну УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Лобенко В.В.
Так, на схемі місця ДТП зображено місце розташування автомобіля Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 після ДТП, місце зіткнення та напрямок його руху безпосередньо перед ДТП.
Також, на схемі зазначено про наявність зовнішнього освітлення на ділянці дороги де відбулося ДТП, стан покриття - сухе та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 , отриманих унаслідок ДТП (пошкодження лівої частини автомобіля).
Разом з цим, хоча схема місця ДТП й не містить назви об`єкту з яким відбулось контактування вказаного автомобіля, такий об`єкт графічно зображений на схемі.
До того ж, з наданих ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції фотознімків, зроблених одразу після ДТП вбачається, що транспортний засіб Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 при заїзді у відкритий бокс мийного комплексу здійснив контактування передньою лівою частиною автомобіля зі стінкою боксу. 
Фотознімки чітко фіксують як пошкодження транспортного засобу Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 та і пошкодження боксу автомийного комплексу.
Крім цього, вказане вище підтверджується даними з відеозапису, що був наданий для огляду в судовому засіданні суду апеляційного інстанції.
Так, під час перегляду відеозапису було встановлено, що транспортний засіб Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 рухався в напрямку автомийного комплексу та заїхавши на його територію, здійснюючи заїзд у середній бокс комплексу не обрав безпечну швидкість, не переконався, що це буде безпечно здійснив наїзд на перешкоду - стіну боксу автомийки.
Отже, вказаний відеозапис не лише фіксує момент ДТП, а й об`єкт (бокс автомийного комплексу), що був пошкоджений внаслідок дій водія транспортного засобу Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 .
До того ж, в матеріалах справи наявні письмові пояснення водія транспортного засобу Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_1 , які були надані ними одразу після ДТП.
Так, водій ОСОБА_2 зазначив, що о 19 год. 35 хв. Він заїхав на мийку самообслуговування, де була ожеледь. Машину занесло, через, що він в`їхав в опору боксу зліва, що призвело до пошкодження таких деталей автомобіля як: як фара передня, бампер передній, крило ліве, протитуманна фара, підкрилок та посилювач бампера (а.с.6).
Потерпіла ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначила, що 22 лютого 2026 року біля 19 год. 35 хв. у камерах відеоспостереження побачила, як водій автомобіля «Крайслер» з державним номерним знаком НОМЕР_1 заїхав на територію автомийки, не знижуючи швидкість, не справившись з керуванням, заїхав в колону поста. Адреса мийки: м. Миколаїв, вул. Поштова, 56. Сума збитків приблизно 200 000 грн (а.с. 5).
Зазначені вище, письмові пояснення між собою узгоджуються та відповідають обставина викладеним у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 598423 від 22 лютого 2026 року, що складений відносно водія ОСОБА_2 .
Отже, сукупність наведених доказів, їх оцінка як кожного окремо, так і у сукупності та взаємозв`язку, дозволяють повно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, а саме: напрямок руху транспортного засобу Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 , момент його зіткнення з опорою боксу автомийного комплексу та характер отриманих пошкоджень як транспортним засобом так і автомийним комплексом.
Наведені та встановлені апеляційним судом обставини підтверджують, що саме водій транспортного засобу Chrysler 300C, номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_2 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість, а також під час зміни напрямку руху, а саме перед поворотом праворуч не переконався, що це буде безпечно здійснив наїзд на перешкоду - бокс автомийки.
Отже, водій ОСОБА_2 порушив вимоги пунктів 2.3 б, 12.4, та 10.1 ПДР України, що й спричинило пошкодження його транспортного засобу та боксу автомийного комплексу за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова, 56, а тому його дії працівником патрульної поліції правильно кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
Жодних підстав, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази, є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи, у повному обсязі відтворюють дійсну картину подій та підтверджують вину водія ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з цим, суд першої інстанції провід розгляд справи за відсутності потерпілої особи - ОСОБА_1 , яка є власником вказаного автомийного комплексу, у зв`язку з чим не здійснив повне і всебічне з`ясування всіх обставин справи та дійшов помилкового висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. 
Дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол. Ці підходи характеризують доведення поза розумним сумнівом.
В даній справі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, достеменно встановлені під час судового розгляду, виключають будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності.
За такого, проаналізувавши наявні у справі та додатково досліджені докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п.п. 2.3 б, 12.4 та 10.1 ПДР України та як наслідок - зіткнення з боксом автомийного комплексу за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова, 56, доведена поза розумним сумнівом.
Обставини події, що викладені у змісті протоколу про адміністративне правопорушення особами, які уповноважені на його складання, доведені за допомогою належних та допустимих доказів.
На зазначене, суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП та всупереч встановленим фактичним обставинам справи та вимогам ст. 245, 252, 280 КУпАП, закрив провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
За такого, апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_1 на підставі ст. 294 КУпАП підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки наведені судом підстави для закриття провадження суперечать встановленим обставинам справи та вимогам ПДР України.
З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає що виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн в дохід держави, яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення та сприятиме підвищенню дисципліни водія і рівню безпеки на дорогах.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України « Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2026 року. 
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 березня 2026 року скасувати та прийняти нову постанову.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 665, 60 гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду Т. В. Крамаренко