Справа № 308/3781/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Чепки В. В., за участю секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Бухтоярова Оксана Василівна, до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
встановив:
ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник – адвокат Бухтоярова О. В., звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ЕГА № 1982658 від 28.02.2026 про визнання позивачки винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП та закрити провадження у справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.
Позивач заперечує обставини, наведені в означеній постанові та стверджує, що не вчиняла означеного правопорушення.
На думку позивача, представником поліції під час винесення оскаржуваної постанови не було здійснено перевірку фактичних обставин, які викликали необхідність виклику поліції позивачкою. Повідомляє, що між нею та ОСОБА_2 існують неприязні відносини, що неодноразово були предметом розгляду в інших судових справах.
Представником Головного управління Національної поліції в Закарпатській області подано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Відповідач вказує, що позивачкою 31.01.2026 було зроблено завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції на спецлінію «102». Зокрема, під час здійсненого телефонного дзвінка ОСОБА_1 скаржилась на сварку з сусідкою. 
Стверджує, що після приїзду працівників поліції протиправних дій з боку сусідки позивача – ОСОБА_2 не було встановлено, після чого працівниками поліції було відібрано пояснення та заяву від позивача. Згодом працівниками поліції було опитано ОСОБА_3 , яка для спростування заяви ОСОБА_1 подала клопотання та долучила відеозапис з відеокамери приватного будинку, та ОСОБА_2 .
Відповідач мотивує правомірність винесення оскаржуваної постанови відсутністю у позивача доказів вчинення хуліганських дій ОСОБА_2 . 
На думку відповідача, виклик зроблений 31.01.2026 позивачем та зазначена інформація у виклику не підтвердилась. А тому, такі дії ОСОБА_1 були розцінені як свідоме відволікання поліцейських від виконання ними основних завдань.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 16.03.2026 задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено дію постанови ЕГА № 1982658 по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП від 28.02.2026, постановленої поліцейським Відділення поліції № 1 (м.Свалява) Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Сможаник Іваном Івановичем, якою накладено штраф на ОСОБА_1 в розмірі 850,00 грн, до набрання рішенням у справі № 308/3781/26 законної сили.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача, адвоката Бухтоярової О. В. 19.05.2026 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши учасників справи, судом встановлено таке.
Згідно з постановою ЕГА № 1982658 від 28.02.2026 позивачку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.
Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 31.01.2026 близько 15:39 год. позивачка здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила, що її сусідка ОСОБА_4 вилила на неї брудну воду з відходами, хоча цього факту насправді не було, що підтверджує відео з камер спостереження, які надала ОСОБА_4 .
Дії позивача кваліфіковано за ст. 183 КУпАП.
В обґрунтування складеної постанови відповідачем долучено до відзиву на позовну заяву аудіозапис телефонного дзвінка на спецлінію «102», відеозаписи з бодікамер працівників поліції, відеозаписи з камери спостереження приватного будинку АДРЕСА_1 , пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , клопотання ОСОБА_3 про приєднання відеозапису з камери спостереження приватного будинку.
Вважаючи означену постанову протиправною, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми права.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: передбачені ст. 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).
Судом встановлено, що 28.02.2026 поліцейським Відділення поліції № 1 (м.Свалява) Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Сможаник І. І. було винесено постанову серії ЕГА № 1982658 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.
Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 31.01.2026 близько 15:39 год. За адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила, що її сусідка ОСОБА_4 вилила на неї брудну воду з відходами, хоча цього факту насправді не було, що підтверджує відео з камер спостереження, які надала ОСОБА_4 .
Згідно ст.183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із змісту вказаної норми убачається, що об`єктивна сторона складу вказаного правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику спеціальних служб (в розглядуваному випадку поліції); формою вини такого порушення є прямий умисел.
Суб`єктивна сторона характеризується виною у формі прямого умислу, тобто порушник усвідомлює, що його виклик спеціальних служб є завідомо неправдивим і не спрямований на усунення порушень правопорядку, стихійного лиха чи загроз життю людей, а має неправомірні мотиви, здебільшого хуліганські.
Дії не можна кваліфікувати завідомо неправдивим викликом, якщо людина вважала свої права порушеними чи такими, що можуть бути порушені; розраховувала на захист прав поліцією; не має прямого умислу на вчинення правопорушення, повідомляє правду та не хоче безпідставного виїзду поліції.
Сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик завідомо неправдивий. «Повідомлення» на спецлінію «102» не може кваліфікуватися завідомо неправдивим повідомленням (викликом) поліції як адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП, оскільки завданням поліції є надання поліцейських послуг, зокрема, охорона прав і свобод людини (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію України»).
Кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки та порядку.
Сподівання громадянина на допомогу поліції у конфліктній ситуації не є правопорушенням.
Вказане відповідає принципу: Neminem laedit qui suo jure utitur (нікого не ображає той, що користується своїм правом). Відповідний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 в справі №10/5026/995/2012.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідачем згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами наявності у діянні позивача ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, тобто на завідомо неправдивий виклик поліції.
Натомість, з дослідженої судом сукупності доказів виклик поліції неможливо кваліфікувати як завідомо неправдивий.
Так, суд зауважує, що суб`єктивне сприйняття особою певної конфліктної ситуації як кримінального правопорушення, адміністративного правопорушення або іншої події, про які така особа повідомляє поліцію, виключає кваліфікацію її дій як завідомо неправдивого виклику поліції з огляду на відсутність суб`єктивної сторони даного складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З досліджених судом пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , судом встановлено лише наявність між опитаними триваючого міжособистісного конфлікту. Крім того, вказане не оспорюється сторонами та підтверджується наявністю судових рішень в інших справах. 
З досліджених судом відеозаписів з бодікамер працівників поліції, що прибули на виклик ОСОБА_1 31.01.2026 встановлено обставини прибуття працівників поліції на виклик ОСОБА_1 та відібрання у неї пояснень.
Крім того, судом досліджено відеозаписи з камер спостереження приватного будинку. Однак, означені відеозаписи охоплюють період з 15:11:49 по 15:48:45 та не є безперервними. Тобто є такими, з яких неможливо встановити наявність чи відсутність конфлікту 31.01.2026 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з бодікамер працівників поліції, що долучені до відзиву на позовну заяву з назвами «відео 1 ОСОБА_1 під час складання постанови» та «відео 2 ОСОБА_1 під час складання постанови», судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським Відділення поліції № 1 (м.Свалява) Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Сможаник Іваном Івановичем, рішення про винесення оскаржуваної постанови ґрунтувалось на припущеннях, а саме: останній висловлював неможливість вчинення протиправних дій ОСОБА_2 у проміжок часу з 15.10 до 15.39 годин 31.01.2026, зважаючи на досліджені відеозаписи надані ОСОБА_3 з камер спостереження приватного будинку. Вказував, що слова ОСОБА_1 не збігались з діями позивачки стосовно часу вчинення щодо неправомірних дій ОСОБА_2 .
Судом враховано, що на даних відеозаписах наявні заперечення позивача. ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомила, що між вчиненням щодо неї хуліганських дій та безпосередньо зверненням на спецлінію «102» був наявний проміжок часу, спричинений душевними хвилюваннями та необхідністю завершення прибудинкових робіт. Також, ОСОБА_1 повідомляла, що її попереднє звернення до поліції щодо неправомірних дій ОСОБА_2 завершилось винесенням щодо неї постанови про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП, яку позивач була вимушена скасовувати в судовому порядку. Щодо розбіжностей в часових проміжках, наявних у поясненнях чоловіка позивача – роз`яснювала, що час вчинення ОСОБА_2 означених дій, було ним вказано орієнтовно. 
Крім того, позивач вказувала про недолучення до матеріалів справи щодо її звернення, фотографії місця, де була наявні залишки води, вилитої ОСОБА_2 . Даний фотознімок був зроблений представниками поліції після відібрання пояснень у ОСОБА_1 (що підтверджується даними відеозапису з назвою «відео 5 ОСОБА_1 від 31.01.2026» на 3 хвилині 10 секунді).
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 запропонувала дослідити відеозапис події 31.01.2026 з 15:00 год. Однак, вказане клопотання позивача представниками поліції було проігноровано.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для особи, що знаходиться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
Крім того, в пункті 30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено належними, достатніми і допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Поряд з цим, положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на викладене, винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. за ст. 183 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, враховуючи результат розгляду справи, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн та заяви про забезпечення позову в розмірі 665,60 грн за задоволеними позовними вимогами підлягають стягненню на користь позивача.
На підставі ст. 121, 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 20, ст. 44, 77, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, суд
ухвалив:
позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Бухтоярова Оксана Василівна, до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Постанову ЕГА № 1982658 по справі про адміністративне правопорушення від 28.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір за подання позову в розмірі 665 грн. 60 коп. та заяви про забезпечення позову в розмірі 665,60 грн рахунок бюджетних асигнувань.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, код ЄДРПОУ 40108913, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Ференца Ракоці, будинок 13.
Повний текст рішення складено 19.05.2026.

Суддя В. В. Чепка