Справа № 761/21773/26
Провадження № 3/761/4576/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Кваша А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ізраїлю, обіймаючого посаду керівника ТОВ «ДТЕК НАФТОГАЗ», адреса місця проживання АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП
ВСТАНОВИЛА
До провадження Шевченківського районного суду міста Києва надійшов протокол № 71/32-00-04-01-14 від 21.05.2026 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого за результатами камеральної перевірки (акт від 21.05.2026) щодо ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ДТЕК НАФТОГАЗ» встановлено несвоєчасне повідомлення державним інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян за період: квітень 2024, а саме 22.04.2026 надано уточнений Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за квітень 2024, що є порушенням п. 51.1, ст. 51 та п.п. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність за ст. 163-4 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, водночас розгляд справи здійснено за участі його захисника - адвоката Пінчука-Ніколайчука Ю.В., який надав заперечення щодо протоколу та просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Суддя дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення від № 71/32-00-04-01-14 від 21.05.2026 та додані до нього матеріали, документи долучені адвокатом до клопотання про закриття провадження, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення з огляду на наступне.
Так, неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, утворює склад адміністративного правопорушень, передбаченого за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.
Разом з тим, згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Суддя наголошує, що суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
За викладеного вище слід вказати на таке.
Відповідно до змісту протоколу, контролюючим органом інкримінується несвоєчасне повідомлення відомостей про доходи громадян у формі подання уточнюючого податкового розрахунку (форма 4ДФ) за квітень 2024 року 22.04.2026, тобто визначено саме подання уточнюючого розрахунку, що беззаперечно підтверджується матеріалами справи. 
Разом з тим, така правова кваліфікація не відповідає вимогам законодавства. 
Частина 1 ст. 163-4 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, що полягають у неутриманні або неперерахуванні податку на доходи фізичних осіб, або у неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні контролюючому органу відомостей про доходи громадян. 
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає саме протиправну поведінку, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні обов`язку у встановлений законом строк. 
Зі змісту протоколу, акта перевірки та долучених документів не можливо встановлення протиправної поведінки особи, а подання уточнюючого розрахунку (інкримінується саме як порушення встановленого порядку) є виконанням вимоги п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, відповідно до якого платник податків у разі самостійного виявлення помилок у раніше поданій звітності зобов`язаний подати уточнюючий розрахунок. 
У провадженні про адміністративні правопорушення необхідним є встановлення фактичних обставин, які свідчать про наявність складу правопорушення, а не лише формальне посилання на акт перевірки. 
Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів, і, самі по собі, не породжують правових наслідків для платника податків.
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Відтак, викладені в акті перевірки відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства, а підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи.
Таким чином, вимоги ст. 251 КУпАП щодо доведення наявності правопорушення не дотримані. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, ч. 1 ст. 163-1, 247, 283-285 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м. Києва.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя        Антоніна КВАША