УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 761/6164/25  Головуючий у 1-й інст. Мозговий В.Б.
Категорі 58 Доповідач Коломієць О.С. 
Додаткова постанова 
Іменем України

30 квітня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Коломієць О.С.
суддів Григорусь Н.Й., Талько О.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) заяви представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Воробйова Євгена Леонідовича та представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бойка Олексія Ігоровича, про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» (Trade and service enterprise «PHU Lechmar» LLC) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» (Trade and service enterprise «PHU Lechmar» LLC) 
на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Мозгового В.Б.
встановив:
Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2025 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» (Trade and service enterprise PHU Lechmar LLC) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації – відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2026 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» (Trade and service enterprise «PHU Lechmar» LLC) залишено без задоволення, а рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2025 року – без змін.
08 квітня 2026 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Воробйова Євгена Леонідовича, про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн.
13 квітня 2026 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бойка Олексія Ігоровича, про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000,00 грн.
17 квітня 2026 року від представника позивача надійшли клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на обґрунтування яких вказував, що відповідачами не доведено ані фактичності понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, ані їх необхідності, ані їх співмірності зі складністю справи та обсягом виконаних робіт. Надані документи, на думку представника, є формальними, суперечливими за змістом та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7 та ч.2 ст. 369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. При цьому дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21)).
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23.04.2026 року, є дата складення повного судового рішення 30.04.2026 року.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Щодо заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Воробйова Євгена Леонідовича, про ухвалення додаткового рішення, колегія зазначає наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).
Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, апеляційний суд зауважує, що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття судового рішення по суті заявлених вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає 14 000,00 грн, з яких: за складання відзиву на апеляційну скаргу - 10 000,00 грн, участь у судовому засіданні- 4 000,00 грн за одне судове засідання. До відзиву долучено ордер на надання правничої допомоги.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2026 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» (Trade and service enterprise «PHU Lechmar» LLC) залишено без задоволення, а рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2025 року – без змін.
08 квітня 2026 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Воробйова Євгена Леонідовича, про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 – Воробйовим Є.Л. подані копії наступних документів: ордер про надання правничої допомоги №1779706 від 04 вересня 2025 року; договір про надання правової допомоги № 1 від 29 квітня 2025 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Воробйовим Є.Л.; додаток № 2 від 01 вересня 2025 року до договору про надання правової допомоги № 1 від 29 квітня 2025 року, укладеному між ОСОБА_1 та адвокатом Воробйовим Є.Л.; акт № 2 від 24 липня 2025 року прийому - передачі наданих послуг до договору №1 про надання правової допомоги від 29.04.2025, відповідно до якого адвокатом Воробйовим Є.Л. надані наступні послуги:
-складання відзиву на апеляційну скаргу (вартість 10 000,00 грн);
-участь в двох судових засіданнях (вартість 8 000,00 грн), а всього послуг надано на 18 000,00 грн.
Обґрунтувань поважності причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі, заява представника ОСОБА_1 - адвоката Воробйова Є.Л. не містить (а. с. 157-206 т.3).
Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 суд зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі №346/2744/21.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
Таким чином, необхідною обставиною для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат є неможливість подання стороною доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.
Враховуючи те, що заява про ухвалення додаткового рішення не обґрунтована поважними причинами неможливості подання відповідних доказів до закінчення судових дебатів, надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу могли бути подані до закінчення судових дебатів у справі, оскільки існували до винесення рішення, а тому в ухваленні додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 , необхідно відмовити.
Щодо заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бойка Олексія Ігоровича, про ухвалення додаткового рішення, колегія зазначає наступне.
У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом справи апеляційним судом складає орієнтовно від 30 000,00 грн до 37 000,00 грн, з яких: вивчення апеляційної скарги, доданих до неї документів - 5 000,00 грн; підготовка, складання та направлення засобами підсистеми «Електронний суд» відзиву на апеляційну скаргу - 20 000,00 грн; участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - 5 000,00 грн (за одне засідання); участь у судовому засіданні в приміщенні Житомирського апеляційного суду - 12 000,00 грн (за одне засідання); прибуття у судове засідання до приміщення Житомирського апеляційного суду, яке не відбулося з будь-яких причин – 7 000,00 грн (за одне засідання).
Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2026 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» (Trade and service enterprise «PHU Lechmar» LLC) залишено без задоволення, а рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2025 року – без змін.
13 квітня 2026 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бойка Олексія Ігоровича, про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 42 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником Ансіфорової М.С. подані копії наступних документів: довіреність від 12 березня 2025 року; Акт приймання-передачі наданих правових послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги 03-2/25 від 05 березня 2025 року та Додаткової угоди №1_АП/6164 від 01 вересня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №03-2/25 від 05 березня 2025 року від 10 квітня 2026 року; Додаткова угода №1_АП/6164 від 01 вересня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №03-2/25 від 05 березня 2025 року; квитанція №261936260 від 13.04.2026, відповідно до якої ОСОБА_2 сплатила АБ «Олексія Бойка» за правничу допомогу згідно Договору №03-2/25 від 05.03.2025, додаткової угоди №1_АП/6164 від 01.09.25 та акта від 10.04.2026 - 21 000,00 грн.; Договір №03-2/25 про надання правничої допомоги від 05 березня 2025 року (а.с.220-230 т.3). 
Відповідно до Акта приймання-передачі наданих правових послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги 03-2/25 від 05 березня 2025 року та Додаткової угоди №1_АП/6164 від 01 вересня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №03-2/25 від 05 березня 2025 року від 10 квітня 2026 року, укладеного між Адвокатським бюро «Олексія Бойка» та ОСОБА_2 , послуги правничої допомоги з представництва у Житомирському апеляційному суді складають усього 42 000,00 грн, а саме:
-вивчення змісту апеляційної скарги, доданих до неї документів у справі з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 01.09.2025 (вартість 5 000,00 грн);
-підготовка, складання та направлення засобами підсистеми «Електронний суд» відзиву на апеляційну скаргу у справі 02.09.2025-15.09.2025 (вартість 20 000,00 грн);
-подання до суду клопотання про можливість участі у судовому засіданні у справі, призначеному на 01.12.2025, а також в подальших судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу ВКЗ підсистеми «Електронний суд» 25.11.2025 (вартість 2 000,00 грн);
-участь у судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів 01.12.2025 (вартість 5 000,00 грн);
-вивчення відповіді, додаткових пояснень, поданих до суду апеляційної інстанції представником апелянта за вих.№26/0347 від 12.03.2026 (зареєстровано Житомирським апеляційним судом 16.03.2026 05.04.2026 (вартість 5 000,00 грн);
-участь у судовому засіданні у справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів 06.04.2026 (вартість 5 000,00 грн).
Зазначено, що до сплати підлягає сума 42 000,00 грн, яку клієнт зобов`язаний сплатити протягом двадцяти календарних з моменту підписання Сторонами цього Акта.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно із ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Надання адвокатом професійної правничої допомоги при розгляді справи в суді апеляційної інстанції підтверджується, зокрема, довіреністю від 12 березня 2025 року; Актом приймання-передачі наданих правових послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги 03-2/25 від 05 березня 2025 року та Додаткової угоди №1_АП/6164 від 01 вересня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №03-2/25 від 05 березня 2025 року від 10 квітня 2026 року; Додатковою угодою №1_АП/6164 від 01 вересня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги №03-2/25 від 05 березня 2025 року; квитанцією №261936260 від 13.04.2026; Договором №03-2/25 про надання правничої допомоги від 05 березня 2025 року.
Колегія суддів, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.
З урахуванням викладеного, враховуючи принципи розумності, справедливості і співмірності, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт та часом витраченим на їх виконання, подане стороною позивача клопотання про їх зменшення, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника відповідача Ансіфорової М.С. підлягає до часткового задоволення та з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» (Trade and service enterprise «PHU Lechmar» LLC) на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені і документально підтвердженні витрати на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи в сумі 15 000,00 грн.
Керуючись ст. 141, 268, 270, 367, 368, 381-384 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Воробйова Євгена Леонідовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Бойка Олексія Ігоровича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Постановити у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» (Trade and service enterprise «PHU Lechmar» LLC) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації додаткову постанову.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПХУ ЛЕХМАР» (Trade and service enterprise «PHU Lechmar» LLC) на користь відповідача ОСОБА_2 понесені під час апеляційного розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді