ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/10179/25  Номер провадження 22-ц/814/427/26	Головуючий у 1-й інстанції Шевська О.І.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В.,
суддів Панченка О.О., Пікуля В.П., 
за участю секретаря Сальної Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , Перша Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та фактичного прийняття спадщини
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Полтави від 04 липня 2025 року,
В С Т А Н О В И В :
У липні 2025 року заявниця звернулась до суду першої інстанції із вказаною заявою, у якій просилавстановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 – є матір`ю заявника та ОСОБА_4 померлого в 2023 році, була рідною донькою ОСОБА_5 , яка померла в 2007 році. Встановити факт фактичного прийняття спадщини ОСОБА_3 – квартири АДРЕСА_1 , після смерті її матері – ОСОБА_5 в 2007 році.
Заяву обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ., яка проживала в АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її мати - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка також проживала в АДРЕСА_2 . 
За життя, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 була приватизована в рівних частках квартира АДРЕСА_1 , про що видане видане свідоцтво про право власності на житло від 18.06. 1998 року № 2758.
Після смерті бабусі, у 2007 році, мама, — ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті її матері ( ОСОБА_5 )
Після подачі нею та братом заяви про вступ до спадщини до нотаріальної контори, з`ясувалось, що у нотаріуса відсутнє підтвердження родинних відносин між мамою та бабусею.
ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її рідний брат ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який також проживав за тією ж адресою.
Вказувала, що оформити спадщину вона та її племінниця не мають можливості, оскільки відсутні документи про факт родинних відносин матері та бабусі, а саме - про зміну прізвища бабусі – з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » після розлучення, у зв`язку з чим вона не може отримати свідоцтво про спадщину.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Полтави від 04 липня 2025 року відмовлено у відкритті провадження у зв`язку з наявністю спору про право.
Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , посилаючись на її незаконність, просила скасувати ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до місцевого суду.
Апеляційну скаргу обгрунтовувала тим, що встановлення даного юридичного факту має значення для отримання нею свідоцтва про за законом, а також отримання свідоцтва про спадщину за законом її племінницею, після смерті ОСОБА_4 .
Вважає, що відсутній спір про право, тому суд дійшов до неправильних висновків.
Вказувала, що у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення йдеться про наявність рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі 554/3417/14-ц про встановлення юридичного факту родинних відносин між нею та її рідним братом - ОСОБА_4 , який помер у 2023 році (спадкоємиця - ОСОБА_2 , його донька), та їх бабусею - ОСОБА_5 , яка померла у 2007 році. 
Звертає увагу, що між нею та племінницею спору про спадок не має. Спадкова справа відкрита щодо рівних часток.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, дійшов висновку про те, що із заяви ОСОБА_1 , про встановлення факту прийняття спадщини, вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.
Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок є передчасним.
Суди мають встановлювати, між ким існує спір, хто є спадкоємцем у порядку, передбаченому спадковим правом (норми ЦК України), який би оспорював право заявника на прийняття спадщини, оскільки існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним (див. постанови Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20), від 15 листопада 2021 року у справі № 554/10125/20 (провадження № 61-12758св21), від 03 серпня 2022 року у справі № 759/12740/21 (провадження № 61-126св22)).
Так, суд першої інстанції не встановив і у судовому рішенні не зазначив, хто є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 у порядку, передбаченому спадковим правом (ЦК України), який би оспорював факт родинних відносин та право ОСОБА_1 на прийняття спадщини. Тобто суд не встановив коло спадкоємців, а також між ким існує спір, адже існування спору про право повинно бути реальним, а не гіпотетичним.
Необхідність встановлення факту родинних відносин для отримання спадщини саме по собі не свідчить про наявність спору. 
Отже, висновок суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження, є передчасним і нічим не підтверджений. Без відкриття провадження у справі неможливо встановити фактичні обставини щодо наявності спору про право.
Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19, від 14 грудня 2022 року у справі № 180/2132/21, від 20 грудня 2023 року у справі № 761/16555/23 та у справі № 545/844/23 від 07 лютого 2024 року.
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Полтави від 04 липня 2025 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 05 травня 2026 року.

Головуючий суддя        Т.В. Одринська

Судді          О.О.Панченко

В.П. Пікуль