Справа № 206/1970/26 
Провадження № 3/206/571/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 червня 2026 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Кушнірчука Р.О., при секретареві Задорожній К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 619356 від 20 березня 2026 року вбачається, що 20 березня 2026 о 00 годині 22 хв. в м. Дніпрі, Південний міст правий берег водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Mandeo номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював світлоповертачем та рукою, вказуючи на цей транспортний засіб та подальше його місце зупинки. Водій був зупинений о 00 год. 34 хв. в м. Дніпро, вул. Німецька, 283, чим порушив п. 8.9.а. ПДР — Порушив вимоги зупинки працівником поліції поданої жезлом або рукою, відповідальність за що передбачена за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він разом із своїм товаришем рухались на дачу в комендантську годину, але на Південному мосту ніяких поліцейських не було та вимог про зупинку не надходило, а зупинились вони на вимогу поліцейського в м. Дніпро по вул. Німецька, буд. 283.
В судовому засіданні адвокат Домарацька М.С. провадження у справі про адміністративне правопорушення просила закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, про що надала письмові пояснення по справі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що вони рухались разом з ОСОБА_1 на автомобілі через Південний міст, але поліцейських там не було та їм ніхто не подавав знаків про зупинку, а зупинились вони лише в м. Дніпро по вул. Німецька, буд. 283, коли поліцейські включили проблискові маячки. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Домарацької М.С., свідка ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.
Так ч. 2 ст. 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Особа, яка керує транспортним засобом, може бути притягнута до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 122-2 КУпАП, у тому числі за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту невиконання ОСОБА_1 вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. 
При цьому в матеріалах справи міститься відео з нагрудних камер поліцейських на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 виконав вимогу поліцейського про зупинку відразу, як останні увімкнули проблискові маячки. 
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися безспірними, безсумнівними та достатніми доказами у даній справі, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Жодних об`єктивних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, до матеріалів справи не долучено, в матеріалах справи міститься лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт поліцейського.
Отже, приймаючи наведені обставини, вважаю, що матеріали справи не містять прямих, безспірних, безсумнівних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинялися протиправні дії в розумінні об`єктивної сторони ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, в ході розгляду справи не здобуто.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що у даному, конкретному випадку не доведено подія та склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, оскільки вину обґрунтовано на недостатніх доказах, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного так і міжнародного законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.221,245,247,279,280,283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпра.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Р.О. Кушнірчук