Справа № 944/1299/26
Провадження №3/944/921/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2026 року	м.Яворів 	

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, особи з інвалідністю 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:
25 лютого 2026 року близько 09 год 00 хв, ОСОБА_1 перебуваючи, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство зі своєю донькою ОСОБА_2 психологічного та економічного характеру, що полягали у позбавленні житла останньої, на яке вона має законне право (вигнав з квартири), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Окрім цього, 27 лютого 2026 року близько 8 год 48 хв, ОСОБА_1 перебуваючи, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство зі своєю донькою ОСОБА_2 психологічного та економічного характеру, що полягали у позбавленні житла останньої, на яке вона має законне право (вигнав з квартири), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою у вчиненні адміністративних правопорушень визнав частково, пояснив, що дочка зловживає алкоголем та з метою застосувати до неї методи виховного характеру зачинив двері в квартирі та просив її переїхати проживати село, на теперішній час з донькою примирилися, просив суд суворо його не карати.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №992535 від 05.03.2026, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №992536 від 05.03.2026, рапортами, протоколами прийняття заяви та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями  ОСОБА_1 , а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винність ОСОБА_1 , враховуючи особу, що притягується до адміністративної відповідальності, тяжкість вчиненого, вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у виді штрафу.
При визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу. Щодо застосування заходів, передбачених ст.39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, оскільки вказана норма передбачає, що уразі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України « Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи обставини справи, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього лише адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а положення ст.39-1 КУпАП про проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - не застосовувати.
Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд може звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони.
Крім того, оскільки, ОСОБА_1 є особою пенсійного віку згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 23.02.2011року останній, на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір», звільняється від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя, 

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя І.М. Матвіїв