ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/344/26 
Провадження № 3/293/125/2026

07 травня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 
захисника Грабчука О.В.
розглядаючи адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП 
ВСТАНОВИВ:
13.03.2026 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608441 від 07.03.2026 відносно ОСОБА_1  за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608441 від 07.03.2026, 07.03.2026 11:32:20 в с-щі Черняхів по вул. Володимирській, 13, водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням «Драгер» на нагрудний відеореєстратор поліцейського номер 859692, чим порушив п.2.9.а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суд роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, вважає, що склад адміністративного правопорушення у його діях відсутній.
27.03.2026 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття адміністративного провадження.
Мотивуючи клопотання про закриття провадження у справі ОСОБА_1 , вказує, що працівниками поліції не дотримано процедури огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, а саме після проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не запропонували пройти такий огляд у найближчому медичному закладі.
ОСОБА_1 зазначає, що відеозапис фіксації подій та час проведення огляду за допомогою приладу Драгер містить часову розбіжність, що в свою чергу вказує на відсутність належних доказів у справі. Так, початок відеозапису фіксації події відбувається згідно відеозапису о 11:35 год., а проведення тесту за допомогою приладу «Драгер» згідно роздруківки тестування відбулося о 11:29 год.
Також, наявні розбіжності в температурних показниках, зафіксований у результатх огляду. Так прилад Драгер під час проведення тестування фіксує температуру в +18°C, у той час як метрологічним сайтом «SINOPTIK» для с-ще Черняхів Житомирська область зафіксовано показники температури в +7°C та +9°C. За вказазнрх обставин вважажє, що прилад "Драгер" перебував у несправному стані, отже і результат в 0,25 проміле є некоректний.
Крім того, ОСОБА_1 вказує, що на відеозаписі відсутня фіксація складання направлення на проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та працівники поліції не озвучили ознаки алкогольного сп`яніння, наявні у ОСОБА_2 .
Вважає, що у справі докази на підтвердження факту порушення ним вимог п.2.9.а ПДР України відсутні, тому просить закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у клопотанні.
Заслухавши особу правопорушника, захисника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 07.03.2026 11:32:20 в с-щі Черняхів по вул. Володимирській, 13, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням «Драгер» на нагрудний відеореєстратор поліцейського номер 859692, чим порушив п.2.9.а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно із пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених ч.1 статті 130 КУпАП.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).
Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Інструкції).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 Інструкції).
Згідно із статтею 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР №608441 від 07.03.2025 складений за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються:
- роздруківкою з «Drager», Alcotest 6820, зі змісту якої вбачається, що в ході огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння встановлено результат - 0,25% (а.с.3);
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6784136 від 07.03.2026 відносно ОСОБА_1 , згідно якої на останнього накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП ( а.с. 8);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено що ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою Drager 6820, результат пройденого тесту позитивний 0,25% проміле ( а.с. 4)
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.03.2026, де зафіксовано, що огляд в ТМО не проводився ( а.с. 5);
- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статями 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП від 07.03.2026 (а.с.6);
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 07.03.2026 (а.с.7);
- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки ( а.с. 10);
- відеозаписом події ( а.с. 12).
Відповідно до відео фіксації події судом встановлено, що 07.03.2026 працівники поліції зупинили ОСОБА_1 за порушення ПДР України, а саме за керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки та накладено стягнення на ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП. Одночасно працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер , на що ОСОБА_1 погодився. ОСОБА_1 працівник поліції ознайомив із сертифікатом на прилад "Драгер" та ознайомив з порядком роботи такого приладу.За результатами проведеного огляду з застосуванням приладу газоаналізатор "Alcotest 6820"  у водія ОСОБА_2 виявлено стан алкогольного сп`яніння з результатом 0,25 проміле. Працівник поціїі повідомив ОСОБА_1 , що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 запропорновано ознайомитись із протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами та підписати протоколо , на що ОСОБА_1 висловив відмову. Працівник поліції повідоми, що ОСОБА_1 відсторонено від подальшого керування ТЗ.
Суд вважає відеозапис відповідним п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапиису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026. Істотних порушень вище зазначеної Інструкції, судом не встановлено.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те що, працівниками поліції не дотримано процедури огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що працівники поліції не запропонували пройти такий огляд у найближчому медичному закладі, то суд звертає увагу, що після пройденого огляду на місці зупинки транспортного засобу водій не заявляв про те, що не погоджується з результатами пройденого огляду. 
Відповідно до ст. 266 КУпАП передбачається, що лиш у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Суд звертає увагу, що за нормами закріпленими у ст. 266 КУпАП, поліцейський направляє водія до закладу охорони здоров`я лише у разі незгоди водія з результатами огляду на місці або у разі відмови від його проходження. Якщо незгоди не було, процедура вважається завершеною. 
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не заявляв про незгоду з результатами огляду на місці, то працівники поліції не зобов`язані були пропонувати пройти такий огляд у найближчому медичному закладі. Обов`язковість проходження огляду в закладах охорони здоров`я передбачена лише у разі наявності ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Стовно доводів ОСОБА_1 , що працівник поліції не озвучив ознак алкогольного сп`яніння, то суд зазначає, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Законодавство не містить прямої вказівки, що працівник поліції має озвучити ознаки алкогольного сп`яніння водію.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що відеозапис фіксації подій та час проведення тесту за допомогою приладу Драгер містить часову розбіжність, та наявні розбіжності в температурних показниках приладу Драгер та температури довкілля, суд зазначає наступне.
Відеозапис фіксації події містить логічні дані та послідовності подій, щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608441, а наявність нечності у часі не впливає на результати щодо отриманих результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Суд також зазначає, що огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатор Alcotest 6820, який на час проведення дослідження пройшов повірку та відповідає вимогам ДСТУ8950:2019, свідоцтво чинне до 20.10.2026, отже підстав вважати газоаналізатор Alcotest 6820 несправним немає підстав.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що на відеозаписі відсутня фіксація складання направлення на проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та працівниками поліції не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
З відеозапису події чітко вбачається, як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 розписатися в матеріалах, проте ОСОБА_1 ніби погодився, однак згодом відмовився. Також суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції та рішень щодо оскарження дій поліції, тому суд розцінює поведінку ОСОБА_1 як відмову від отримання матеріалів на місці їх складання про, що також значиться в протоколі про адміністративне правопорушення.
В даному випадку відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, об`єктивною стороною якого є саме "керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння", процедура та результати проходження огляду ОСОБА_1 зафіксовані на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи.
Суд визнає відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, тестом№465 є достатніми для встановлення в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За наслідками розгляду справи суд встановив, що поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608441 від 07.03.2026 стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.
Підсумовуючи викладене суд зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом доведена та підтверджується доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення доказами.
Заперечення захисника та надане суду клопотання про закриття провадження ОСОБА_1 суд розцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 7, 34-35, 245, 251, 252, 256, 266, 291, 294, 307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.
У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Згідно ст.308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.
Повний текст постанови оголошений: 11.05.2026 об 15:30 год.
Суддя 	Людмила ЛОСЬ