Справа №601/1344/26 
Провадження № 3/601/427/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Клим Т.П., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

встановив:

30 квітня 2026 року о 14:38 год. в с. Великі Млинівці по вулиці Миру, 63, Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував тз марки Musstang MT110-1 НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатор Алкотест Драгер 6810, показник – 1.23‰. Від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, щиро розкаявся, просив суд суворо не карати, у зв`язку з важким матеріальним становищем просив розстрочити суму штрафу на десять місяців.
Відповідно до ст.278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена наступними належними та допустимими доказами, а саме:
-даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №653699 від 30 квітня 2026 року, який складений у відповідності до вимог статті 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;
-тестом №6895 з результатом 1,23
-відеозаписом, на якому зафіксовано факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, а також процедуру огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатора 6810;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки на алкоголь технічного приладу газоаналізатора 6810 з яких слідує, що водій ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння - проба тесту позитивна 1.23;
-направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30 квітня 2026 року, згідно якого огляд в Кременецькій КНП «Кременецька опорна лікарня» м. Кременець, вул. Горбача, 1, для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з його відмовою;
-свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6810» (повірка дійсна до 27.01.2027) та сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки;
-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7114160 від 30.04.2026 про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 121 КУпАП до водія застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.
За таких обставин, вважаю, що в діях  ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно абз. 4 п. 27 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами.
З урахуванням положень ст. 304 КУпАП, згідно якої питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову, а тому, з урахуванням обставин, що ускладнюють для ОСОБА_1  виконання даної постанови, суд вважає за можливе розстрочити сплату адміністративного штрафу на 10 місяців щомісячним платежем у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.
Однак, в силу п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Таким чином, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.
Керуючись частиною 1 статті 130 КУпАП, статтями 33, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-
постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначити йому стягнення у виді сплати штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Штраф необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач ГУК у Терноп.обл./Тернопол.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA798999980313060149000019001, код класифікації доходів бюджету 21081300.
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. в дохід держави.
Звільнити  ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Розстрочити ОСОБА_1 виплату штрафу строком на 10 (десять) місяців щомісячною сплатою у розмірі 1700 (однієї тисячі сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання постанови законної сили.
Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: