КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року м. Київ справа №640/19309/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Громадської спілки "Громадський контроль діє" до Києво-Святошинського районного суду Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
Громадська спілка "Громадський контроль діє" звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в якому просить:
- визнати дії Києво-Святошинського районного суду Київської області, Код ЄДРПОУ: 02892161, місцезнаходження: 03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1, щодо ненадання відповіді на запит Громадської спілки «Громадський Контроль Діє» від 17.10.2022 р. № 3/3І-КСС-1/22 про отримання публічної інформації незаконними (протиправними);
- зобов`язати Києво-Святошинський районний суд Київської області, Код ЄДРПОУ: 02892161, місцезнаходження: 03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1 надати відповідь на запит Громадської спілки «Громадський Контроль Діє» від 17.10.2022 р. № 3/31-КСС-1/22 про отримання публічної інформації.
В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що 17.10.2022 Громадською спілкою «Громадський контроль дій» на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області було направлено запит на отримання публічної інформації № 3/3І-КСС-1/22. Вказаний запит був направлений як засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу суду, так і поштовим відправленням із описом вкладення. Предметом запиту було отримання інформації щодо причин тривалого розгляду кримінальної справи № 372/3611/17, показників здійснення судочинства окремими суддями, табелів обліку робочого часу, відомостей щодо розміру нарахованої та виплаченої заробітної плати суддів, а також інформації про проходження ними підготовки з питань запобігання та протидії корупції. Позивач зазначає, що запит був отриманий відповідачем, однак у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк відповідь на нього не була надана. Також позивач стверджує, що йому не надходили повідомлення про продовження строку розгляду запиту, про відстрочку у наданні інформації або про відмову в її наданні. На думку позивача, такі дії відповідача порушують гарантоване законом право на доступ до публічної інформації, у зв`язку з чим він просить визнати протиправними дії щодо ненадання відповіді на запит та зобов`язати відповідача надати відповідь на нього.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.11.2022 залишено позовну заяву Громадської спілки "Громадський контроль діє" без руху з вимогою надання доказів сплати судового збору в розмірі - 2481,00 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2022 року прийнято позовну заяву в адміністративній справі №640/19309/22 до розгляду судді Аблов Є.В. та відкрито провадження у справі.
Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи передано на розгляд судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 адміністративну справу №640/19309/22 прийнято до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., ухвалено здійснювати розгляд справи спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
17.10.2022 Громадська спілка «Громадський контроль дій» звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із запитом на отримання публічної інформації №3/3І-КСС-1/22.
З матеріалів справи вбачається, що вказаний запит було підписано кваліфікованим електронним підписом керівника громадської спілки Линника Романа Вікторовича, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.10.2022.
Того ж дня, 17.10.2022 о 18 годині 01 хвилині, запит було направлено на офіційну електронну адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області inbox@ks.ko.court.gov.ua, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією електронного листа.
Крім того, 18.10.2022 позивачем направлено на адресу відповідача цінний лист з описом вкладення №0113302412684, до якого було вкладено запит на отримання публічної інформації №3/3І-КСС-1/22 від 17.10.2022.
Відповідно до відомостей відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта» зазначене поштове відправлення було вручено адресату за довіреністю 21.10.2022.
Однак жодної відповіді на запит позивач не отримав.
Також будь-яких доказів надання відповіді на зазначений запит, повідомлення про продовження строку його розгляду, відстрочки у наданні інформації або мотивованої відмови у її наданні не містять і матеріали справи.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, з урахуванням дії норми закону у часі, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб — на свій вибір. Зазначене конституційне право є однією із фундаментальних гарантій демократичного суспільства та підлягає забезпеченню з боку держави шляхом створення ефективних механізмів доступу до інформації, яка перебуває у володінні органів державної влади та інших розпорядників інформації.
Статтею 40 Конституції України передбачено право усіх направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов`язані розглянути звернення та надати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
За змістом статті 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, крім випадків, передбачених законом.
Спеціальним законом, який визначає порядок реалізації права особи на доступ до інформації, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, є Закон України «Про доступ до публічної інформації» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформацією, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень чи інших визначених законом розпорядників інформації.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до статті 5 вказаного Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації, а також шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Частиною першою статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону є суб`єкти владних повноважень, зокрема органи державної влади, інші державні органи та органи судової влади, які здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію є проханням особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Частиною другою статті 19 цього Закону встановлено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причин подання запиту.
Статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У випадках, визначених частиною четвертою статті 20 зазначеного Закону, строк розгляду запиту може бути продовжений до двадцяти робочих днів, однак про таке продовження розпорядник інформації зобов`язаний повідомити запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту із зазначенням підстав такого продовження.
Статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію. При цьому відмова повинна бути оформлена належним чином із зазначенням мотивів її прийняття та порядку оскарження.
Частиною другою статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» прямо передбачено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до суду, зокрема у разі ненадання відповіді на запит на інформацію, несвоєчасного надання інформації або неправомірної відмови у її наданні.
Конституційний Суд України у Рішенні від 20.01.2012 №2-рп/2012 зазначив, що інформація про використання бюджетних коштів, а також інформація, пов`язана з виконанням суб`єктами владних повноважень покладених на них функцій, за загальним правилом є відкритою та доступною, крім випадків, прямо передбачених законом.
Крім того, пунктами 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» роз`яснено, що право на доступ до публічної інформації охоплює не лише право особи отримати інформацію, а й право на своєчасне отримання відповіді на поданий запит. Ненадання відповіді на запит у встановлений законом строк є самостійною формою порушення права особи на доступ до публічної інформації та може бути предметом судового контролю.
Судом встановлено, що 17.10.2022 Громадською спілкою «Громадський контроль дій» було сформовано та направлено на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області запит на отримання публічної інформації №3/3І-КСС-1/22.
Належність та факт направлення зазначеного запиту підтверджуються наявними у матеріалах справи копією самого запиту, протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису від 17.10.2022, копією електронного листа, направленого на офіційну електронну адресу відповідача inbox@ks.ko.court.gov.ua, описом вкладення до цінного листа від 18.10.2022, документами АТ «Укрпошта» щодо направлення поштового відправлення №0113302412684 та відомостями відстеження такого відправлення.
Із наданих позивачем доказів вбачається, що поштове відправлення із запитом було вручено адресату за довіреністю 21.10.2022, а тому саме з цієї дати відповідач достеменно володів інформацією про надходження відповідного запиту та був зобов`язаний здійснити його розгляд у порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Разом із тим матеріали справи не містять жодного доказу того, що відповідачем була надана відповідь на зазначений запит у п`ятиденний строк, передбачений статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Також відсутні докази того, що відповідачем приймалося рішення про продовження строку розгляду запиту або надсилалося позивачу повідомлення про таке продовження.
Не містять матеріали справи і доказів прийняття відповідачем рішення про відмову у наданні інформації з підстав, передбачених статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Отже, судом встановлено факт повної відсутності будь-якого реагування відповідача на отриманий запит позивача.
Суд окремо звертає увагу на те, що предметом розгляду у даній справі є не питання правомірності можливого змісту відповіді на запит, а питання дотримання відповідачем встановленого законом обов`язку розглянути запит та надати відповідь у визначений законодавством строк.
Навіть у випадку, якщо відповідач вважав окремі запитувані відомості такими, що не підлягають наданню, або потребують додаткової перевірки, він був зобов`язаний діяти виключно у спосіб, передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації», тобто надати відповідь по суті запиту, повідомити про продовження строку його розгляду або прийняти мотивоване рішення про відмову у наданні інформації.
Натомість відповідач не вчинив жодної із передбачених законом дій.
Суд також враховує, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 відповідачу було надано можливість подати відзив на позовну заяву та викласти свою правову позицію щодо заявлених позовних вимог.
Проте відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, не подав відзиву, не повідомив про причини його неподання, не надав жодного доказу на спростування доводів позивача та не довів правомірності своєї поведінки.
Згідно із частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Суд наголошує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доведення правомірності власної бездіяльності. Однак відповідач такий обов`язок не виконав.
Більше того, суд бере до уваги тривалість існування спірних правовідносин. З моменту отримання відповідачем запиту 21.10.2022 до моменту ухвалення рішення у даній справі минуло понад три роки. Протягом зазначеного часу відповідач не надав відповіді на запит, не усунув порушення права позивача, не повідомив суд про причини невиконання покладених на нього законом обов`язків та фактично залишив без належного реагування як запит позивача, так і сам судовий процес.
За наведених обставин суд доходить висновку, що Києво-Святошинським районним судом Київської області допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у ненаданні відповіді на запит Громадської спілки «Громадський контроль дій» від 17.10.2022 №3/3І-КСС-1/22 на отримання публічної інформації.
При цьому суд вважає, що для повного та ефективного захисту порушеного права позивача недостатньо лише констатувати факт протиправної бездіяльності відповідача.
З огляду на положення статті 5 КАС України та необхідність реального поновлення порушеного права належним способом судового захисту у даному випадку є також покладення на відповідача обов`язку розглянути запит позивача від 17.10.2022 №3/3І-КСС-1/22 та надати на нього відповідь відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Водночас суд зазначає, що позивачем заявлено вимогу про визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання відповіді на запит. Проте встановлені судом обставини свідчать не про вчинення відповідачем активних протиправних дій, а про допущення ним протиправної бездіяльності.
Враховуючи обов`язок суду забезпечити ефективний захист порушених прав особи та виходячи із фактичного змісту спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на запит від 17.10.2022 №3/3І-КСС-1/22 та зобов`язання відповідача надати відповідь на зазначений запит у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на загальну суму 2481,00 грн. 
З огляду на те, що адміністративний позов задоволено частково з коригуванням обраного способу захисту, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 2481,00 грн.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов Громадської спілки "Громадський контроль діє" до Києво-Святошинського районного суду Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії, – задовольнити частково;
Визнати протиправною бездіяльність Києво-Святошинського районного суду Київської області, Код ЄДРПОУ: 02892161, місцезнаходження: 03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1, щодо ненадання відповіді на запит Громадської спілки «Громадський Контроль Діє» від 17.10.2022 р. № 3/3І-КСС-1/22 про отримання публічної інформації;
Зобов`язати Києво-Святошинський районний суд Київської області, Код ЄДРПОУ: 02892161, місцезнаходження: 03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1 надати відповідь на запит Громадської спілки «Громадський Контроль Діє» від 17.10.2022 р. № 3/31-КСС-1/22 про отримання публічної інформації;
В іншій частині вимог позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного суду Київської області на користь Громадської спілки "Громадський контроль діє" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.