Справа № 502/788/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Березнікова О.В.,
при секретарі – Нанєвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача – ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . 
На момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 був зареєстрований та проживав разом з нею її син - ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки № 171 від 05.03.2026 року, виданої КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Кілійською держнотконторою 27.05.1992 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване Вилківською бригадою БТІ в реєстраційній книзі №10, сторінка 49, реєстраційний № 49. 
Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту, виготовленому 05.03.2026 року КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: літ. А1 - житловий будинок, загальною площею 68,5 кв. м та житловою площею 32,7 кв. м; літ. Б – сарай; літ. В – вбиральня; № 1-4, І - надвірні споруди. 
Реалізуючи своє право на оформлення спадщини, Позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 та йому нотаріусом було пояснено, що оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно померлої, це питання вирішується в судовому порядку. Жодного спору у Позивача з будь - якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Як спадкоємець за законом він має право на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відсутність у Позивача всіх належних правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що зі свого боку стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.
На підставі вищевикладеного, просять суд:
-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: А1 - житловий будинок, загальною площею 68,5 кв. м та житловою площею 32,7 кв. м; літ. Б – сарай; літ. В – вбиральня; № 1-4, І - надвірні споруди в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи без участі представника, просив ухвалити рішення в межах чинного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 26.01.1976 року м. Вилкове виконком міської Ради депутатів трудящихся ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , актовий запис № 9.
Згідно довідки за вих. № 171 від 05.03.2026 року, виданої Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Кілійською держнотконторою 27.05.1992 року, за реєстровим № 1351.
Відповідно до технічного паспорту, виготовленому 05.03.2026 року КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» згідно до характеристики будинку АДРЕСА_1 , господарських будівель та споруд складається з: літ. А1 - житловий будинок, загальною площею 68,5 кв. м та житловою площею 32,7 кв. м; літ. Б – сарай; літ. В – вбиральня; № 1-4, І - надвірні споруди.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 11.04.2025 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 46.
Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ізмаїльської районної нотаріальної контори за вих. № 356/01-16 від 20.05.2026 року вбачається, що 18.09.2025 року ОСОБА_1 склав заяву відповідно до якої він прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що у разі, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
За приписами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу, виданого з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього..
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: А1 - житловий будинок, загальною площею 68,5 кв. м та житловою площею 32,7 кв. м; літ. Б – сарай; літ. В – вбиральня; № 1-4, І - надвірні споруди в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков