625/119/26
Провадження № 2-о/625/9/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2026 р. с. Різуненкове Коломацький районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Лосєва Д.К.,
за участю секретаря судового засідання Калюжної Л.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності документу,

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Степаненко О.Г., звернулася до суду із заявою в якій просила суд встановити факт належності їй документу, а саме: диплому спеціаліста з відзнакою серії НОМЕР_1 (реєстраційний №1087), виданого 26 червня 1996 року Харківським державним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва та додатку до диплома спеціаліста КЗ №901552 на ім`я ОСОБА_2 .
В обґрунтування заяви представник заявниці адвокат Степаненко О.Г. зазначила, що заявниця ОСОБА_1 у 1996 році закінчила навчання у Харківському державному аграрному університеті ім. В.В. Докучаєва за спеціальністю «Аграрний менеджмент», і їй присвоєно кваліфікацію спеціаліста економіста організатора та було видано диплом спеціаліста з відзнакою серії НОМЕР_1 (реєстраційний №1087) та додаток до диплома спеціаліста НОМЕР_1 .
При цьому, на час вступу до навчального закладу та закінчення навчання у ньому заявниця мала прізвище « ОСОБА_3 », що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб.
Водночас, на час вступу та навчання у вищевказаному навчальному закладі у заявниці було наявне свідоцтво про її народження серії НОМЕР_2 , видане 10 квітня 1974 року та складене російською мовою, де її дівоче прізвище вказане як « ОСОБА_4 », та з огляду на що, у виданому дипломі спеціаліста з відзнакою серії НОМЕР_1 (реєстраційний №1087) та додатку до диплома спеціаліста НОМЕР_1 помилково вказано дівоче прізвище заявниці « ОСОБА_4 » замість правильного « ОСОБА_3 ». 
З огляду на це представник заявниці адвокат Степаненко О.Г. просила задовольнити її заяву, позаяк встановлення факту належності заявниці ОСОБА_1 відповідного диплому спеціаліста з відзнакою серії НОМЕР_1 (реєстраційний №1087), виданого 26 червня 1996 року Харківським державним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва та додатку до диплома спеціаліста КЗ №901552 на ім`я ОСОБА_2 є необхідним для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за віком та можливості здобуття другої вищої освіти.
Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 16 квітня 2026 року, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження за вказаною вище заявою і справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. 
Будучи належним чином повідомленими про місце, дату і час розгляду справи (а.с. 47,49, 52), представник заявниці адвокат Степаненко О.Г., а також заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, при цьому адвокат Степаненко О.Г. подала до суду заяву за вх. № 1309/01-51/23 від 03 червня 2026 року (а. с. 53), в якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності та відсутності заявниці ОСОБА_1 , а також повідомила про підтримання нею заявленої вимоги та вказала, що вона наполягає на задоволенні заяви.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час розгляду справи (а.с. 48, 51), також у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення по справі, просив суд врахувати їх при винесенні рішення та слухати справу без участі представника заінтересованої особи.(а.с.55-61) 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право.
Із паспорта громадянина України документ № НОМЕР_3 , дата видачі 11 травня 2019 року, орган що видав закодований за № 5310, вбачається, що його власником є ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.15).
ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Шелестове Краснокутського району Харківської області у « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » народилася донька « ОСОБА_2 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Шелестівською сільською радою Краснокутського району Харківської області 10 квітня 1974 року. Вказане свідоцтво оформлено російською мовою, а тому всі його дані, включаючи і прізвища, імена і по батькові народженої дитини та її батьків, записані рукописним шрифтом російською мовою (а.с. 19).
Згідно даних, зафіксованих у свідоцтві про народження серія НОМЕР_4 , виданому повторно Чутівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19 листопада 2025 року, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 20).

Із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 , виданого повторно 19 листопада 2025 року Чутівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що 30 серпня 1997 року між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладений шлюб, після укладення якого дружині присвоєно прізвище “ ОСОБА_11 ” (а.с. 21).
Трудова книжка серії НОМЕР_6 , заведена 30 жовтня 1995 року на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В подальшому 30 серпня 1997 року на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 30 серпня 1997 року до трудової книжки внесені зміни, а саме змінено прізвище її власника з “ ОСОБА_4 ” на “ ОСОБА_11 ”, про що на розвороті трудової книжки зроблений відповідний запис ( а.с. 22-27).
Крім того, на 7 сторінці вказаної трудової книжки зазначені відомості про проходження навчання власника трудової книжки у Харківському державному аграрному університеті ім. В.В. Докучаєва у період з 01 липня 1991 року по 01 липня 1996 року (підстава внесення запису наказ 440-уч від 01.07.1991 року та наказ 278-уч від 25.06.1996 року) (а.с. 17).
З дослідженої в судовому засіданні архівної довідки за №577/25-арх від 18 листопада 2025 року, виданої Державним Біотехнічним університетом, вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 наказом №440-уч від 01.08.1991 року була зарахована на перший курс стаціонару (денного відділення) з 01.09.1991 року до Харківського державного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва за спеціальністю «Аграрний менеджмент». Наказом №278-уч від 25.06.1996 року ОСОБА_7 була відрахована з інституту у зв`язку з закінченням навчання за спеціальністю «Аграрний менеджмент» з присвоєнням кваліфікації економіста-організатора, про що був виданий диплом спеціаліста з відзнакою НОМЕР_1 від 26.06.1996 року реєстраційний номер №1087 (а.с. 8). 
11 червня 1996 року по закінченні повного курсу навчання в Харківському державному аграрному університеті ім. В.В. Докучаєва на підставі рішення Державної екзамінаційної комісії заявниці присвоєно кваліфікацію спеціаліста «економіста-організатора» та видано диплом спеціаліста з відзнакою НОМЕР_1 від 26.06.1996 року реєстраційний номер №1087, а також додаток до диплома спеціаліста з відзнакою НОМЕР_1 від 26.06.1996 року реєстраційний номер №1087. У даних документах прізвище заявниці записано українською мовою як « ОСОБА_4 » (а.с. 10-12). 
Отже, в судовому засіданні встановлено наявність розбіжностей у прізвищі заявниці в дипломі спеціаліста та додатку до диплому спеціаліста, де її дошлюбне прізвище вказане як « ОСОБА_4 » замість правильного « ОСОБА_3 » щопідтверджено дослідженими у судовому засіданні документами.
Такі розбіжності могли вникнути внаслідок документів, у яких прізвище заявника викладалось російською мовою, або внаслідок відхилення від орфографічних норм та неусталених правил і принципів міжмовного перетворення прізвищ при перекладі на українську мову.
Відповідно до положень ст.ст.76,77,79,80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставини справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.1995 року «суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для оформлення права на пенсію тощо.
Статтею 13 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За змістом п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справ продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Таким чином, сукупністю наданих заявницею та досліджених судом доказів повністю підтверджено існування факту, про встановлення якого просить заявниця.
Помилка в написанні прізвища власника диплома спеціаліста з відзнакою НОМЕР_1 від 26.06.1996 року реєстраційний номер №1087, а також в додатку до диплома спеціаліста з відзнакою НОМЕР_1 від 26.06.1996 року реєстраційний номер №1087 є перешкодою в реалізації заявницею права на оформлення пенсії та можливості здобуття другої вищої освіти, і, беручи до уваги те, що іншим способом, окрім встановлення факту належності заявниці диплома спеціаліста та додатку до нього у судовому порядку, подолати таку перешкоду неможливо, а також з огляду на повну доведеність встановлюваного факту, що не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право, суд вважає заяву повністю обґрунтованою і такою, що має бути задоволеною.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд
ухвалив:

Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності документузадовольнити. 
Встановити факт, що диплом спеціаліста з відзнакою НОМЕР_1 , виданий 26 червня1996 року Харківським державним аграрним університетом ім. В.В. Докучаєва (реєстраційний номер №1087) та додаток до диплома спеціаліста з відзнакою НОМЕР_1 від 26 червня1996 року реєстраційний номер №1087 на ім`я ОСОБА_2 , належить  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Коломацький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:  Д.К. Лосєв