УХВАЛА
01 червня 2026 року
м. Київ
справа № 708/934/21
провадження № 51-2080 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 07 квітня 2026 року, 
встановив:
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 зазначає про незаконність вироку місцевого суду від 22 листопада 2023 року та ухвали апеляційного суду від 07 квітня 2026 року щодо ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому не вказує таких порушень КПК, які з огляду на положення 370, 404, 412, 413 КПК слугували б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень. 
Натомість, скаржник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дано попередніми судами та по суті посилається на неповноту судового розгляду, що згідно зі ст. 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Окрім цього, захисник не вказує, яких саме порушень допустив суд апеляційної інстанції в аспекті положень статей 404, 405 КПК та не зазначає, які конкретно доводи апеляційної скарги сторони захисту, в порушення ст. 419 цього Кодексу, зазначений суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив. Водночас висловлює лише свою незгоду з висновками суду, викладеними в оскаржуваній ухвалі, без наведення відповідних обґрунтувань щодо їх незаконності.
Посилаючись на недопустимість доказів у кримінальному провадженні, захисник обмежується загальними твердженнями, не конкретизує, які саме докази є недопустимими, у чому полягає порушення вимог закону при їх отриманні чи дослідженні, а також не обґрунтовує, яким чином такі порушення могли вплинути на законність і обґрунтованість судових рішень.
Також зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник наводить взаємовиключні доводи на обґрунтування вимог про скасування оскаржуваних судових рішень. Зокрема він оспорює суворість призначеного покарання та фактично порушує питання про можливість застосування до його підзахисного положень ст. 75 Кримінального кодексу України (далі - КК), що передбачає визнання наявності у діях особи складу кримінального правопорушення та законності притягнення її до кримінальної відповідальності.
Водночас, захисник стверджує про відсутність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК, а також порушує питання про закриття кримінального провадження, що за своєю правовою природою виключає необхідність вирішення питання про призначення покарання чи застосування положень ст. 75 КК.
Така неузгодженість та суперечливість доводів касаційної скарги позбавляє Суд можливості встановити дійсну правову позицію скаржника та межі касаційного перегляду, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає уточненню.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
До того ж, для забезпечення участі засудженого ОСОБА_5 під час касаційного розгляду, про що зазначає захисник у своїй скарзі, на адресу касаційного суду має надійти відповідна заява (клопотання) засудженого щодо здійснення касаційного розгляду за його участю, з урахуванням положень ч.ч. 1, 7 ст. 336 КПК.
Згідно положень ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.
Зазначену вимогу захисником не виконано. До касаційної скарги додано лише два її примірники з додатками. В той же час, зі змісту долучених до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що наданої кількості примірників недостатньо для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження ( прокурор, засуджений, захисник, потерпіла, 2 представники потерпілих ).
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Чигиринського районного суду Черкаської області від 22 листопада 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 07 квітня 2026 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3