Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року
м. Київ
єдиний унікальний номер справи 753/2380/26
номер провадження 33/824/1785/2026
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді судової палати з розгляду цивільних справ Лапчевської О.Ф., 
за участю: 
адвоката Бурої О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бурої Олени Вікторівни на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року /суддя Рудюк О.Ю./ 
у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 665, 60 грн. у дохід держави.
Не погоджуючись з вказаною постановою, представник ОСОБА_1 - адвокат Бура О.В. звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила постанову скасувати, провадження у справі закрити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказувала на те, що судом першої інстанції невірно встановлені фактичні обставини, не взято до уваги протокол прийняття заяви співмешканки від 02.02.2026 року де вона вказує, що відмовляється від написання заяви про тілесні ушкодження та проходження огляду СМЕ тому, що фізичне насильство не застосовувалось. Зазначала, що також не взято до уваги протокол прийняття заяви ОСОБА_1 від 02.02.2026 року, у якому повідомлено щодо дій домашнього насильства зі сторони співмешканки, яка була ініціатором конфлікту.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши адвоката Буру О.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 01 лютого 2026 року близько 11 год. 00 хв., знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно співмешканки гр. ОСОБА_2 , а саме наніс удар в область лівого ока, штовхав, ображав нецензурною лайкою, хапав за руки, чим завдав психологічного та фізичного болю.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги протоколи прийняття заяв співмешканки ОСОБА_1 та самого ОСОБА_1 від 02.02.2026 року де вони відмовляються від написання заяв про тілесні ушкодження та проходження огляду СМЕ тому, що фізичне насильство не застосовувалось судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги з наступних підстав.
Домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Таким чином, домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.
При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Забезпечення доведеності вини є складовою частиною однієї із засад кримінального провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 7, ст. 17 КПК України та однією із засад судочинства відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, у провину ОСОБА_1 ставиться, що він з явними ознаками алкогольного сп`яніння наніс удар в область лівого ока, штовхав, ображав нецензурною лайкою, хапав за руки, чим завдав психологічного та фізичного болю своїй співмешканці гр. ОСОБА_2 .
Вказані обставинами ніким не заперечувались.
Разом із тим, посилання на те, що сам ОСОБА_3 та його співмешканка гр. ОСОБА_2 відмовились писати заяви про тілесні ушкодження, наявності конфлікту між ними та вчинених насильницьких дій не спростовує, а лише говорить про те, що відносно ОСОБА_3 та його співмешканки гр. ОСОБА_2 не розпочаті досудові розслідування за фактом вчинення кожним із них можливого кримінального правопорушення, оскільки відсутні відповідні підстави.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Бура О.В. наголошувала, що у ОСОБА_1 не було умисного умислу на фізичне або психологічне насильство, що він захищався від своє співмешканки, це були відмахи, звичайна людська реакції на її дії.
Однак, вказані твердження спростовуються інформацією, що міститься у рапорті. /а.с. 11-13/
На службу 102 вперше о 00 год. 02 хв. поступив виклик від ОСОБА_2 , яка зазначила, що її побив хлопець ОСОБА_4 , вона нічого не бачить, кровотеча з носа, просила поліцію приїхати, диспетчеру було чутно крики.
Згодом виклик повторився, ОСОБА_2 просила прискорити наряд поліції. 
В останньому зверненні на лінію 102 ОСОБА_2 повідомила, що її забрала швидка.
Отже, жінка відчувала себе слабкою стороною, що потребує захисту, а тому викликала поліцію.
У свою чергу ОСОБА_3 поліції не викликав.
Таким чином, у момент, коли ОСОБА_3 наніс удар в область лівого ока, штовхав, ображав нецензурною лайкою, хапав за руки свою співмешканку ОСОБА_2 - він вичинив домашнє фізичне насильство.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бурої Олени Вікторівни залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 18 лютого 2026 року - без змін.
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Лапчевська О.Ф.