К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року місто Київ

справа № 754/3206/26
апеляційне провадження № 22-ц/824/9317/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Зеленчука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Галича Олександра Миколайовича на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 лютого 2026 року, ухваленого під головуванням судді Гринчак О.І., у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :
У вересні 2025 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість в сумі 178 815,20 грн., з яких: 101 496,98 грн. - прострочене тіло кредиту, 77318,22 грн. - відсотки за користування кредитом, а також стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та 14 636,99 грн. витрат на правничу допомогу.
Позов мотивовано тим, що 29 липня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії із наступними основними умовами: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «RED», мета кредиту - для особистих потреб; ліміт кредитної лінії - у розмірі 200 000,00 грн.; процентна ставка - 39,99% річних; тип процентної ставки - фіксована; тип картки - MasterCard Debit Worldпорядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 грн.
Для ідентифікації в обліковій системі Банку Угоді було присвоєно № 631734516.
Банк свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав в повному обсязі, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 178 815,20 грн., з яких: 101 496,98 грн., 77 318,22 грн. - відсотки за користування кредитом.
За вищевказаних обставин, позивач звернувся до суду та просив позов задовольнити.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 лютого 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість у розмірі 178 815,20 грн (складається з: 101 496,98 грн заборгованості за тілом та 77 318,22 грн заборгованості за процентами), витрати на правничу допомогу в розмірі 14 636,99 грн та судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Галич О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 178 825,20 грн. зменшити до 40 471,70 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 14 636,99 грн. зменшити до 1 600 грн.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд помилково послався на норми ст.ст. 626, 628, 1054 ЦК України, оскільки між позивачем та відповідачем не були погоджені істотні умови кредитного договору та кредитний договір не був укладений.Позивач не надав суду примірник договору про споживчий кредит, за умовами та на підставі якого був наданий споживчий кредит відповідачу. Посилання відповідача на сторінку в мережі інтернет (навіть не долучення примірника договору до позовної заяви), на якій розміщений договір про банківське обслуговування не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки наповнення інформацією власної сторінки Банком залежить тільки від його волевиявлення та інформація, яка розміщується на сторінці банку може бути змінена неодноразово. Позивачем в цій справі не доведено, з якими він редакціями умов, правил та договорів надання кредитних коштів ознайомив відповідача. Матеріали справи не містять доказів того, що суд дослідив примірник договору про банківське обслуговування, який розміщений в мережі інтернет на сайті банку. Позивачем цей договір не наданий суду. Таким чином, вважати оферту, заяву-анкету та паспорт споживчого кредиту документами, які свідчать про приєднання відповідача до публічного договору про обслуговування кредитної картки, договору про банківське обслуговування та надання кредиту не можливо.
Вказує, що визначити умови, на яких відповідач отримав кредит від позивача в сумі 50 000 грн не можливо. За таких обставин нарахування банком відсотків та інших нарахувань за користування кредитними коштами є незаконним.
Посилається на те, що відповідач користувався кредитними коштами у період з 29.07.2021 року по 16.02.2022 року, про що свідчать матеріали справи. Відповідач у період з 29.07.2021 року по 16.02.2022 року взяв в банку кошти у сумі 60 613,64 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості та в цей же період, з 29.07.2021 року по 16.02.2022 року, повернув банку 20 141,94 грн. Відповідач користувався кредитними коштами та повертав їх на протязі 7 місяців, а коли зрозумів, що Банк здійснює непосильні нарахування за послуги, з якими він не був обізнаний, він перестав сплачувати кредит, проте Банк продовжував нараховувати та списувати до травня 2025 року незрозумілі відповідачу суми. Таким чином, відповідач заборгував позивачу кредитних коштів на суму 40 471,70 грн (60 613,64 грн - 20 141,94 грн), тіло кредиту. Всі інші нарахування, не погоджені між сторонами кредитних відносин є протиправними, відповідач та його представник категорично не погоджуються з їх нарахуваннями.
Зауважував, що Банк не повідомив відповідача, що змінив умови договору, збільшивши ліміт кредитних коштів на картці. Банк без погодження з відповідачем змінював умови договору, в односторонньому порядку, неодноразово збільшував ліміт кредитних коштів. Таким чином, Банк своїми протиправними діями сприяв зростання боргу відповідача, що призвело до завдання останньому шкоди у вигляді необхідності сплати додаткових платежів, які не були погоджені між сторонами.
Крім того, між позивачем та відповідачем не має домовленостей про включення до умов кредитування пункту про те, що відповідач повинен сплачувати послуги банку за розрахунково - касове обслуговування (РКО), а отже нарахування Банком відповідачу заборгованості за РКО в період з 29.07.2021 року по 28.01.2024 року в сумі 16 652,46 грн безпідставне.
Звертаю увагу апеляційного суду на те, що відповідач з 12 вересня 2024 року є військовослужбовцем, мобілізованим до лав Збройних Сил України, відповідно до ст.ст. 20,23 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок», про що свідчить його військовий квиток, Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2024 року № 264. Відповідач має право на пільгу по сплаті штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентами за користування кредитом відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». Отже, нарахування Банком відповідачу процентів у сумі 33 032,80 грн за користування кредитними коштами у період після 12.09.2024 року є протиправними.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Галич О.М. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належно, шляхом направлення судової повістки до особистого кабінету в системі «Електронний суд», про причини неявки суд не повідомлено, а тому, з урахуванням ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала можливим провести розгляд справи у відсутності представника позивача.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження погашення заборгованості, тому позовні вимоги про її стягнення є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що 29 липня 2021 року ОСОБА_1 шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» (яке змінило найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк») укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис.
Відповідно до умов угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «RED», мета кредиту - для особистих потреб; ліміт кредитної лінії - у розмірі 200 000,00 грн.; процентна ставка - 39,99 % річних; тип процентної ставки - фіксована; тип картки - MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн.
З виписки з рахунку приватного клієнта за період з 29.07.2021 по 20.05.2025 вбачається, що відповідач користування користувався кредитними коштами.
10 липня 2025 року позивач направив на адресу відповідача досудову письмову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань від 29.07.2021, в якій банк вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі 184 001,24 грн, яка виникла станом на 06.07.2025.
Водночас, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 20.05.2025 у відповідача наявна заборгованість у загальному розмірі 178 815,20 грн, яка складається з 101 496,98 грн заборгованості за тілом кредиту та 77 318,22 грн заборгованості за відсотками.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження погашення заборгованості, тому позовні вимоги про її стягнення є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 липня 2021 року ОСОБА_1 шляхом підписання оферти запропонував АТ «Альфа-Банк» (яке змінило найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк») укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано Відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис.
Відповідно до умов угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; найменування продукту - «RED», мета кредиту - для особистих потреб; ліміт кредитної лінії - у розмірі 200 000,00 грн.; процентна ставка - 39,99 % річних; тип процентної ставки - фіксована; тип картки - MasterCard Debit World; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн.
Власним підписом відповідач підтвердив, що він ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану виходячи із обраних умов кредитування; а також, що він отримав всі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором.
Сторони також узгодили, що всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані угодою, регулюються договором про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, додатково до тих, що вказані в угоді, і є невід`ємною частиною угоди.
Сторони домовилися, що з огляду на дані, надані клієнтом для встановлення відновлюваної кредитної лінії по рахунку клієнта та/або кредитну історію клієнта, ліміт відновлювальної кредитної лінії може бути змінений в межах, визначених клієнтом в анкеті-заяві про акцепт та п. 3.4.1. Розділу І цього додатку № 4 та підтверджених клієнтом в анкеті-заяві про акцепт, шляхом повідомлення банком клієнту інформації про зміну розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії одним або декількома способами за вибором банку, а саме: а) направленням електронного листа на e-mail, зазначений клієнтом в анкеті-заяві про акцепт; б) направленням sms повідомлення на номер мобільного телефону, що зазначений клієнтом в анкеті-заяві про акцепт та/або повідомлений клієнтом банку у випадку зміни клієнтом номеру телефону, що здійснена в порядку передбаченому договором; в) розміщенням інформації у щомісячних виписках по рахунку клієнта; г) розміщення інформації про зміну розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії із зазначенням зміненого розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії на екрані банкомату за допомогою якого клієнтом здійснюється операції по рахунку клієнта; д) направленням письмового повідомлення про зміну розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії із зазначенням зміненого розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії, на адресу, зазначену клієнтом в анкеті-заяві про акцепт; є) інформуванням за допомогою з`єднання з клієнтом по номеру мобільного телефону, що зазначений клієнтом в анкеті-заяві про акцепт та/або повідомлений клієнтом банку у випадку зміни клієнтом номеру телефону, що здійснена в порядку передбаченому договором.
В разі незгоди клієнта із зміненим розміром ліміту відновлювальної кредитної лінії клієнт зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації щодо зміни розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії (одним із зазначених вище способів) надати до банку заяву щодо анулювання відновлювальної кредитної лінії та повністю повернути заборгованість по кредиту та/або сплаті процентів за користування відновлювальною кредитною лінією/несанкціонованою кредитної заборгованістю перед банком та/або неустойки чи інших платежів (у разі наявності) за договором. У разі настання обставин, що передбачені цим абзацом та за умови відсутності на момент звернення клієнта до банку із заявою про анулювання відновлювальної кредитної лінії заборгованості по кредиту (за її наявності) та/або сплатити проценти за користування коштами відновлювальної кредитної лінії (за їх наявності)/несанкціонованої кредитної заборгованості перед банком (при наявності) та/або неустойки чи інших платежів (у разі наявності) за договором банк не здійснює подальшого кредитування клієнта і умови договору щодо надання кредиту у вигляді кредитної лінії до відносин, що виникли на між Банком та клієнтом на підставі договору не застосовуються.
У разі, якщо клієнт протягом вказаного в цьому пункті строку не надав банку заяву щодо анулювання відновлювальної кредитної лінії та/або не повернув заборгованість по сплаті кредиту та/або процентів за користування лімітом відновлювальною кредитною лінією/ несанкціонованою кредитною заборгованістю та/або неустойки чи інших платежів перед банком (у разі їх наявності) за договором та/або вчинив операцію щодо отримання коштів в межах зміненого ліміту відновлювальної кредитної лінії у сумі, що перевищує попередньо встановлений розмір ліміту відновлювальної кредитної лінії, сторони вважають, що сторонами досягнуто згоди, на внесення змін до договору у частині встановлення нового розміру ліміту відновлювальної кредитної лінії відповідно до частин 2-3 статті 205 ЦК України і що розмір ліміту відновлювальної кредитної лінії є зміненим (п. 3.4.14. Договору).
Відповідач погодився з тим, що банк надає йому картку в неактивному стані і погоджується самостійно активувати картку. Активація картки відбувається автоматично після: здійснення клієнтом [позичальником] першої транзакції з обов`язковим введенням ПІН-коду в POS-терміналі або банкоматі банку, або будь якого іншого банку України чи світу; або самостійно через Інтернет-сервіс «My Alfa bank»; або після успішного встановлення ПІН-коду за допомогою системи IVR. Клієнт [позичальником] розуміє та погоджується з тим, що не зможе здійснювати операції із застосуванням картки, до моменту активації картки (п. 3.4.21. договору).
Відтак, усі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить його підписи в анкеті-заяві про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб, паспорті споживчого кредиту.
Позивачем АТ «Сенс Банк» виконано взяті на себе договірні зобов`язання, а саме надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених угодою та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач ОСОБА_1 скористався кредитними коштами, але не виконує належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого, згідно наданого АТ «Сенс Банк» розрахунку, заборгованість за кредитом становить 178 815,20 грн, яка складається з 101 496,98 грн заборгованості за тілом кредиту та 77 318,22 грн заборгованості за відсотками.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, що закріплено у статті 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на учасників справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором позивач надав суду розрахунок заборгованості та виписку з рахунку приватного клієнта, згідно з якими сукупний розмір боргу становить 178 815,20 грн.
Згідно із виписки з рахунка приватного клієнта № 348044-2025/0527 за період з 29.07.2021 по 20.05.2025, наданої АТ «Сенс Банк», відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, загальна сума заборгованості становить 178 825,20 грн, що відповідає заявленій в позовній заяві до стягнення сумі заборгованості.
Доводи апеляційної скарги про те, що між позивачем та відповідачем не були погоджені істотні умови кредитного договору та кредитний договір не був укладений, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами, а саме: підписаними відповідачем офертою на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкетою-заявою про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» та паспортом споживчого кредиту. У вказаних документах погоджено умови кредитування, зокрема, ліміт кредиту, сплату відсотків, порядок розрахунку, строк кредитування тощо.
Посилання представника відповідача на те, щоБанк не повідомив відповідача, що змінив умови договору, збільшивши ліміт кредитних коштів на картці, колегія суддів відхиляє, оскільки умовами укладеної угоди сторони погодили право банку змінювати ліміт відновлювальної кредитної лінії в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта через електронну пошту, смс-повідомлення або щомісячні виписки. Активне користування відповідачем кредитними коштами понад первісно встановлену суму ліміту та відсутність заперечень з його боку протягом тривалого часу свідчать про досягнення згоди щодо встановлення нового розміру кредитного ліміту шляхом вчинення конклюдентних дій відповідно до частин другої та третьої статті 205 ЦК України.
Запропонований апелянтом розрахунок щодо зменшення розміру боргу є безпідставним та твердження ґрунтуються на ізольованому аналізі окремого технічного розділу виписки про фінансові трансакції за конкретними картками, що не відображає повного обсягу зобов`язань за кредитним рахунком у цілому. Кінцевий залишок заборгованості включає сукупність усіх невиконаних позичальником грошових вимог, які були детально перевірені та підтверджені судом першої інстанції.
Таким чином, суд першої інстанції належним чином оцінив надані позивачем первинні документи у їх сукупності та взаємозв`язку, правильно застосував норми матеріального права і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
Щодо посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач має право на пільгу по сплаті штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентами за користування кредитом відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», колегія суддів зазначає наступне.
Та обставина, що з 12.09.2024 року позивач проходить військову службу в лавах ЗСУ не була відомою ні позивачу, ні суду першої інстанції, незважаючи на те, що відповідач отримав 06 жовтня 2025 року копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, однак відзиву на позов не подав та доказів на підтвердження 
Крім того, відповідно до п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Як вбачається з відомостей зазначених у військовому квитку серії НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 , останній 12.09.2024 року на підставі ст.ст. 20,23 «Про військову службу і військовий обов`язок» призваний у Збройні Сили України (СЗРУ) за контрактом.
На підтвердження обставин поширення на відповідача положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідач не надав доказів того, що він залучався до виконання бойових завдань або заходів із захисту держави.
Відтак, матеріали справи не містять відповідних документів як доказів звільнення відповідача від нарахування процентів за користування кредитом в розумінні пункту 15 частини третьої статті п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
Безпідставними є і доводи апеляційної скарги в частині оскарження рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки за відсутності у суду першої інстанції клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд не мав правових підстав для зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Галича Олександра Миколайовича - залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 лютого 2026 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 червня 2026 року.

Головуючий:

Судді: