ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" квітня 2026 р. справа № 300/1823/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення за № 092750014176 від 24.02.2026, зобов`язання до вчинення дій, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення за № 092750014176 від 24.02.2026, зобов`язання до вчинення дій.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач рішенням за № 092750014176 від 24.02.2026 протиправно відмовив в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, мотивуючи таку відмову відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу, не зарахувавши при цьому до стажу роботи на пільгових умовах періоди роботи позивача з 10.11.1992 по 29.11.2002 та з 07.02.2007 по 09.02.2026 на посаді сестри медичної палатної психіатричного відділення згідно довідок від 09.02.2026 за №28 та №29 виданої КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради з підстав невідповідності назви займаної посади Постанові КМУ №461, а також наявної розбіжності між інформацією в наданій довідці, яка суперечить даним трудової книжки. Крім того, відповідачем не зараховано до загального страхового стажу період роботи позивача на території російської федерації з 01.01.1992 по 14.09.1992 з тих підстав, що російська федерація з 01.01.2023 припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Поряд із цим, позивач вважає, що здобутий нею страховий стаж та стаж на посадах за Списком №2 є належним чином підтверджений. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 13.04.2026, в якому, заперечуючи проти позову, просив у його задоволенні відмовити з тих підстав, що підстав для призначення позивачу пільгової пенсії немає. Вважає, що оскаржуваним рішенням прав позивача не порушував. Просив в задоволенні позову відмовити.
Третя особа своїм правом на подання пояснень щодо позову, не скористалась.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.
Згідно з довідками за №28 та №29 від 09.02.2026 ОСОБА_1 у періоди з 10.11.1992 по 29.11.2002 та з 07.02.2007 по 09.02.2026 працювала на посаді сестри медичної палатної психіатричного відділення КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради, за якою передбачено пільги на пенсійне забезпечення за Списком №2 (а.с.15-17).
Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 у період з 01.01.1992 по 14.09.1992 працювала на посаді медсестри кардіологічного відділення на території російської федерації (а.с.12-14). 
15.02.2026 позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В зв`язку з впровадженням принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій, вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення за № 092750014176 від 24.02.2026 (а.с.37). 
Вказаним рішенням відповідач відмовив в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, мотивуючи таку відмову відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу, не зарахувавши при цьому до стажу роботи на пільгових умовах періоди роботи позивача з 10.11.1992 по 29.11.2002 та з 07.02.2007 по 09.02.2026 на посаді сестри медичної палатної психіатричного відділення згідно довідок від 09.02.2026 за №28 та №29 виданої КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради з підстав невідповідності назви займаної посади Постанові КМУ №461, а також наявної розбіжності між інформацією в наданій довідці, яка суперечить даним трудової книжки. Крім того, відповідачем не зараховано до загального страхового стажу період роботи позивача на території російської федерації з 01.01.1992 по 14.09.1992 з тих підстав, що російська федерація з 01.01.2023 припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Відповідачем встановлено страховий стаж позивача - 34 роки 06 місяців 22 дні, стаж роботи за Списком №2 – не розраховано.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637 (далі Порядок №637).
За змістом пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
В той же час, трудова книжка позивача містить усі необхідні записи щодо стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці.
Окрім того, згідно з довідками за №28 та №29 від 09.02.2026 ОСОБА_1 у періоди з 10.11.1992 по 29.11.2002 та з 07.02.2007 по 09.02.2026 працювала на посаді сестри медичної палатної психіатричного відділення КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради, за якою передбачено пільги на пенсійне забезпечення за Списком №2 (а.с.15-17).
Довідка №28 від 09.02.2026 містить відомості щодо проведення атестації робочих місць та в ній зазначено первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.
Відтак, на думку суду, при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем протиправно не враховано відомості відображені у поданих позивачем довідках.
Як наслідок, суд доходить висновку, що позивач подала належним чином оформлені документи, що підтверджують її зайнятість на посаді, що відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 2, а тому, суд вважає, що вказані період роботи необхідно зарахувати позивачу до спеціального страхового стажу за Списком № 2.
Враховуючи наведене, а також те, що на час звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилось 53 роки, її страховий стаж становив понад 30 років, в тому числі стаж за Списком № 2 – понад 29 років (за необхідних 10 років), тому вона набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Крім того, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач вказав на те, що російська федерація з 01.01.2023 припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Однак, суд зазначає, що частиною 1 ст. 4 Закону № 1058-IV встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається, зокрема, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.
З огляду на викладене, цією Угодою визначено стаж, який підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.
На переконання суду, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що російська федерація припинила участь в зазначеній Угоді.
Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості зарахування до страхового стажу періоди роботи позивача на території російської федерації, з вказаних підстав, оскільки у період роботи позивача на території російської федерації вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.
При цьому суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.
Отже, відмова відповідача, яка викладена в оскаржуваному рішенні є протиправною, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволення шляхом визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за № 092750014176 від 24.02.2026.
Як наслідок, суд зазначає, що слід зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи позивача на території російської федерації з 01.01.1992 по 14.09.1992 та до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 10.11.1992 по 29.11.2002 та з 07.02.2007 по 09.02.2026 на посаді сестри медичної палатної психіатричного відділення КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради.
Суд зазначає, що за загальним правилом, встановленим ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Проте відповідно до пункту 1 частини 1 даної статті пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач звернулася із відповідною заявою та необхідними документами 15.02.2026, тобто поза межами зазначеного тримісячного строку.
Враховуючи висновки суду про протиправність рішення відповідача, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання зарахувати зазначені періоди до страхового стажу та пільгового стажу позивача, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 15.02.2026 – з дня звернення із заявою про призначення пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн. згідно квитанції від 30.03.2026 (а.с.41).
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, то слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідач на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправним та скасування рішення за № 092750014176 від 24.02.2026, зобов`язання до вчинення дій – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за № 092750014176 від 24.02.2026.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 15.02.2026, зарахувавши при цьому до страхового стажу період з 01.01.1992 по 14.09.1992 та до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 10.11.1992 по 29.11.2002 та з 07.02.2007 по 09.02.2026.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (код ЄДРПОУ 13814885, вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя   Матуляк Я.П.