Справа № 385/673/26 
Провадження № 2/385/370/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
16.06.2026 року        м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: 
головуючого судді Венгрина М. В.,
секретар судового засідання Шевченко Л. О.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
позивачка, через свою представницю - адвокаткуСмілянець А. А., звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому здійснити поділ земельної ділянки площею 2,5199 га, кадастровий номер 3521186800:02:000:0233, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою:Кіровоградська область, Голованівський район, Гайворонська міська рада, за межами с. Хащувате, розділивши в натурі (на місцевості) на дві відокремлені земельні ділянки, відповідно до схеми розподілу земельної ділянки, виконаної інженером-землевпорядником в самостійні об`єкти нерухомого майна у приватну власність ОСОБА_1 частину земельної ділянки площею 1,2600 га, згідно схеми поділу - ділянка 233-1 та ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 1,2600 га, згідно схеми поділу - ділянка 223-2 та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на цю ділянку шляхом її поділу в натурі. 
Стислий виклад позиції учасників справи
позиція позивача
Розпорядженням голови Гайворонської РДА Кіровоградської області від 10.03.2017 № 89-р “було надано дозвіл на складання технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Розпорядженням голови Гайворонської РДА Кіровоградської області від 25.04.2017 № 138-р “Про передачу земельної ділянки (паю) у власність громадяном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ” 17.05.2017 за даними особами було зареєстровано право спільної часткової власності на земельну ділянку кадастровий номер 3521186800:02:000:0233 площею 2,5199 га в Державному реєстрі речових прав.
25.02.2026 ОСОБА_3 подарувала свою частку цієї земельної ділянки доньці - позивачці по справі ОСОБА_1 .
З моменту реєстрації цієї ділянки відповідач самостійно таку обробляє. Позивачка, як власниця, доступу до земельної ділянки не має, домовитись з відповідачем щодо порядку користування ділянкою досягти не вдалось. На поштову адресу відповідача скеровувалась письмова пропозиція про поділ земельної ділянки, але відповіді на таку не отримано. З допомогою адвокатки спершу було досягнуто згоди щодо поділу ділянки шляхом посвідчення згоди щодо поділу земельної ділянки в добровільному порядку, але відповідач в домовлений час до нотаріуса не з`явився. Згідно схеми розподілу земельної ділянки складеної інженером-землевпорядником ПП “Геопроект” від 26.03.2026 наявна технічна можливість поділу земельної ділянки в натурі з виділенням співвласником часток в натурі.
Позивачка є власницею частки земельної ділянки кадастровий номер 3521186800:02:000:0233 площею 2,5199 га разом з відповідачем ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 174 від 25.02.2026, за яким свою частку їй подарувала її матір - ОСОБА_3 
позиція відповідача
Відповідач ОСОБА_2 правом на подання відзиву не скористався.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі
Ухвалою від 30.04.2026 відкрито провадження в справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.
29.05.2026 від представниці позивачки надійшла заява про проведення підготовчого засідання за її відсутності та підтримання позовних вимог.
Ухвалою від 29.05.2026закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.
01.06.2026 від представника відповідача - адвоката Медвідя В. А. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.
15.06.2026 від представниці позивачки надійшла заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу з доказами понесення такої.
16.06.2026 від представниці позивачки надійшла заява про проведення судового розгляду за її відсутності та підтримання позовних вимог.
Розгляд справи по суті було проведено 16.06.2026 за відсутності учасників справи на підставі наявних в справі доказів.
При цьому суд вважав за можливим проводити розгляд справи за відсутності належно повідомлених сторін, беручи до уваги, що сторона позивача скористалась своїм правом, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України та подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а відповідач, який вважається таким отримав судову повістку, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки така повернута з відміткою “адресат відсутній”. Крім того суд бере до уваги, що представник відповідача засобами системи “електронний суд” подавав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та йому було надано таку можливість, а отже відповідач був проінфомований про розгляд судом даної справи.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Відповідно дост. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12ЦПК Українивизначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст.81ЦПК Українидокази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
В ст.41Конституції Українивстановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
За змістом статей316,317,319ЦК Україниправа власності полягає у праві особи (власника) володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 321ЦК Українизакріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченийст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з нормамист. 328ЦК Україниправо власності набувається напідставах,що незабороненізаконом,зокрема ізправочинів.Право власностівважається набутимправомірно,якщо іншепрямо невипливає іззакону абонезаконність набуттяправа власностічи необґрунтованістьактивів,які перебуваютьу власності,не встановленісудом.
За змістом цивільного законодавства України право приватної власності на майно може належати одному суб`єкту (індивідуально) або кільком суб`єктам (спільно).
Так, згідно з ч. 1 ст.355ЦК Українимайно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до частин 2 та 4 ст.355ЦК Українимайно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1ст. 356 ЦК України).
Крім того, відповідно до ч. 1ст. 86 ЗК України, який є спеціальним актом законодавства в сфері регулювання земельних відносин відповідно дост. 3 цього Кодексу, встановлено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами (п. «в» ч. 1ст. 87 ЗК України).
Частинами 1, 2 ст.358ЦК Українипередбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Згідно з частинами 1, 2 ст.367ЦК Українимайно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Згідно з ч. 1ст. 86 ЗК Україниземельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності ( спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності ( спільна сумісна власність).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини,мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову
Судом встановлено,що позивачка ОСОБА_1 є власницею 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5199 га, кадастровий номер 3521186800:02:000:0233, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 25.02.2026, за яким перейшло право власності від ОСОБА_3 (а.с. 9-11). Право власності ОСОБА_1 на 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5199 га, кадастровий номер 3521186800:02:000:0233 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав, що підтверджено витягом з такого від 25.02.2026 (а.с. 11) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.04.2026 (а.с. 12).
Права позивачки на це майно зареєстровані відповідно до нормЗакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спір щодо цього між сторонами по справі відсутній.
Інша 1/2 частина спірної земельної ділянки належить ОСОБА_2 , що вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.04.2026 (а.с. 12).
06.03.2026 позивачка направила ОСОБА_2 пропозицію про поділ спірної земельної ділянки, що підтверджено копією такої та копіями опису вкладення в цінний лист, накладної Укрпошти та квитанції (а.с. 13, 14).
З схеми розподілу земельної ділянки кадастровий номер 3521186800:02:000:0233, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ) від 26.03.2026, що виконана інженером-розпорядником ПП “Геопроект” вбачається, що таку можна розподілити на дві ділянки - 233-1 та 233-2, кожна з яких площею по 1,2600 га, тобто такі є ідентичними.
Судом встановлено, що між співвласниками спірної земельної ділянки відсутня згода на поділ часток у земельній ділянці в натурі відповідно до належних часток.
Між сторонами у справі виникли правовідносини щодо здійснення права власності, його непорушності й захисту відносно здійснення права власності на земельну ділянку, які врегульовані відповідними нормами Цивільного таЗемельного кодексів України.
Позивачка, як співвласниця майна, що належить їй та відповідачу на праві спільної часткової власності, має право на поділ спільного майна, внаслідок чого кожен із співвласників отримує у власність окрему частину земельної ділянки - фактично нову сформовану земельну ділянку в межах своєї частки, з припиненням права спільної часткової власності.
Відповідач відзиву не подавав, тому суд не в змозі надати оцінку його аргументам.
Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ в натурі земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності знайшли своє підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат
Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачкою при зверненні до суду сплачено 2662,40 грн судового збору, відповідно до платіжної інструкції від 22.04.2026 (а.с. 6) та така сума підлягає до стягнення з відповідача на її користь у зв`язку з задоволенням позову.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч. 2-6 ст. 137  ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.  У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Слід вказати, що в позовній заяві позивачкою вказано орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу - 8000 грн.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Докази розміру витрат на правничу допомогу подано стороною позивача до початку розгляд справи по суті, а отже у встановлений Законом процесуальний строк. Також долучено підтвердження попереднього скерування таких відповідачу.
За висновком ВП ВС в постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Позивачкою надано суду копію договору № 05/03 від 31.03.2026 про надання правничої допомоги з протоколом погодження вартості послуг до нього (додаток №1), за яким адвокатка Смілянець А. А. і ОСОБА_1 узгодили погодинну вартість послуг; акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничої допомоги № 05/03 на загальну суму 8000,00 грн; платіжну інструкцію на суму 8000,00 грн.
Таким чином суд вважає доведеним факт та розмір витрат на правничу допомогу, який також відповідає орієнтованому розміру, що вказаний в позовній заяві.
Відповідач клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавав.
Таким чином суд вважає правильним стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст.10,12,13,76-81,89,141,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
позов ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )до ОСОБА_2 (місцепроживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) задовольнити.
Поділити земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3521186800:02:000:0233, загальною площею2,5199 га,яка знаходитьсяза адресою: Кіровоградська область, Голованівський район, Гайворонська міська рада, за межами с. Хащувате, ОСОБА_4 1/2 частину земельної ділянки, згідно схеми розподілу земельної ділянки, виконаної інженером-землевпорядником ПП “Геопроект” 26.03.2006 - ділянка 233-1 площею 1,2600 га та ОСОБА_2 1/2 частину земельної ділянки, згідно схеми розподілу земельної ділянки, виконаної інженером-землевпорядником ПП “Геопроект” 26.03.2006 - ділянка 233-2 площею 1,2600 га, припинивши право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер 3521186800:02:000:0233, загальною площею2,5199 га.
Стягнути ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 ,40 грн сплаченого судового збору та 8000,00 грн витрат на правничу допомогу, а всього 10662 (десять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: М.  В.  ВЕНГРИН 

Дата документу 16.06.2026