Справа № 450/5613/25  Провадження № 2/450/721/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Добош Н.Б.
при секретарі Хамуляк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пустомити у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 про відшкодування витрат на утримання будинку,-
в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_1 - адвокат Кінаш Д.В. звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3  про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка ОСОБА_1 проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . та є співвласником квартири, у якій проживає. Одним із співвласників вказаної квартири є і відповідачка, якій на даний час належить третина квартири. Відповідач зареєструвала право власності 1/3 частку вказаного будинку 30.04.2024 року на підставі свідоцтва про право на спадщину. 
У відповіді на адвокатський запит №910-2025-6493 від 05.11.2025 вказано, що ТОВ «Львівенергозбут», яке постачає електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 та за період з травня 2024 по жовтень 2025 включно за постачання електричної енергії сплачено 21252,64грн. Вказане підтверджується квитанціями, згідно яких платник ОСОБА_1 здійснювала оплату електричної енергії. У листі ЛФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» вказано, що за особовим рахунком № НОМЕР_2 , відкритого на ОСОБА_1 за період з травня 2024 по жовтень 2025 включно за розподіл природного газу оплачено 9253,44грн. Здійснення оплати за розподіл природного газу позивачем підтверджується квитанціями.
У листі ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» від 03.11.2025 зазначено, що за особовим рахунком № НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 за період з травня 2024 по жовтень 2025 включно за постачання природного газу сплачено 33716,94грн. Здійснення оплати за розподіл природного газу позивачем підтверджується квитанціями.
У відповіді на адвокатський запит №196 від 06.11.2025 вказано, що ТОВ «Водоканал Зимна Вода», яке здійснює холодне водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_4 на ОСОБА_1 та за вересень 2024 сплачено 258,96грн. 
З довідки ТОВ «Спецавтотранс-Львів», яке здійснює вивезення твердих побутових відходів вбачається, що з ОСОБА_1 укладено договір № 3МВ 21177 від 28.07.2021. Згідно з актом звірки взаємних розрахунків станом на 04.11.2025 за період з січня 2025 по жовтень 2025 ОСОБА_1 сплачено 1617,00грн. за послуги з вивезення твердих побутових відходів. 
Відповідач, користуючись комунальними послугами, не брала участі в оплаті витрат, чим порушила ст.322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки позивачем виконано обов`язок щодо утримання будинку АДРЕСА_1 шляхом оплати житлово-комунальних послуг, вона має право вимагати стягнення з відповідача, яка є власником 1/3 частини права власності на такий будинок, на її користь 1/3 вартості оплачених нею житлово-комунальних послуг. 
На підставі викладеного просить стягнути з відповідача в порядку регресу в рахунок відшкодування 1/3 витрат на утримання будинку АДРЕСА_1 .
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ч. 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України.
У вказаний строк сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відповідач не подав відзиву на позовну заяву.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.
Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_3 – 1/3 частки з 07.10.2025 року; ОСОБА_2 з 30.04.2024 року; ОСОБА_1 – 1/3 частки з 14.07.2015 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
У листі ТОВ «Львівенергозбут» від 05.11.2025, вказано, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 та за період з 01.05.2024 по 01.10.2025 нараховано та оплачено за спожиту електричну енергію у розмірі 20613,84грн.
Згідно долучених квитанцій ОСОБА_1 оплачено за спожиту електричну енергію за період з травня 2024 року по вересень 2025 року у розмірі 18138,72грн.
Як вбачається з листа ЛФ ТОВ «Газорозподільчі мережі України» від 07.11.2025, власником особового рахунку № НОМЕР_2 є ОСОБА_1 та такий відкритий за адресою: АДРЕСА_1 за період з травня 2024 по жовтень 2025 нараховано за послуги з розподілу природного газу 9218,52грн., оплачено 8753,44грн. 
Згідно долучених квитанцій ОСОБА_1 оплачено за послуги з розподілу природного газу за період з травня 2024 року по жовтень 2025 року у розмірі 7253,44грн.
У листі ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» від 03.11.2025 зазначено, що за особовим рахунком № НОМЕР_3 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 за період з 01.05.2022 по 30.05.2025 було спожито природного газу на суму 71723,41грн., з яких оплачено 69516,57грн., а за період з травня 2024 по вересень 2025 включно було спожито природного газу на загальну суму 23337,57грн., та за вказаний період було оплачено 33716,95грн. 
Згідно долучених квитанцій ОСОБА_1 оплачено за спожитий природний газ за період з травня 2024 року по жовтень 2025 року у розмірі 26366,94грн.
У листі вих №196 від 06.11.2025 вказано, що ТОВ «Водоканал Зимна Вода», яке здійснює холодне водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_4 на ОСОБА_1 та за вересень 2024 сплачено 258,96грн., що підтверджується долученою квитанцією.
З довідки ТОВ «Спецавтотранс-Львів», яке здійснює вивезення твердих побутових відходів вбачається, що з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір № 3МВ 21177 від 28.07.2021. Згідно з актом звірки взаємних розрахунків станом на 04.11.2025 за період з січня 2025 по жовтень 2025 ОСОБА_1 сплачено 1617,00грн. за послуги з вивезення твердих побутових відходів, що підтверджується долученими квитанціями.
Відтак, надані послуги підтверджуються доданими до позовної заяви доказами та стороною позивача підтверджено оплату житлово-комунальних послуг у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 : за спожиту електричну енергію у розмірі 18138,72грн.; за послуги з розподілу природного газу у розмірі 7253,44грн.; холодне водопостачання та водовідведення 258,96грн.; за послуги з вивезення твердих побутових відходів у розмірі 1617,00грн.; а також споживання та оплату за спожитий природний газ у розмірі 23337,57грн. 
Відтак стороною позивача підтверджено здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у розмірі 48988,69грн. та одна третя від них складає 16329,56грн. 
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до вимог частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно із статтею 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Таким чином, сторони в силу вимог статей 322, 360 ЦК України зобов`язані утримувати майно, що їм належить, та брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.
Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості.
Кожен співвласник зобов`язаний брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.
Виходячи зі змісту цих норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими.
Правовідносини з приводу користування та утримання будинком (квартирою), у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Так, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Отже, витрати на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання та розподілу електричної енергії є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст. 360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності.
Згідно із положеннями ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в чинній редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року за № 45) власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).
Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.
Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).
Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі №521/3743/17-ц та від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 16329,56грн. 
За змістом ч. 1, п. ч.2 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі частково задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 896,29 грн. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 89, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 16329,56грн.(шістнадцять тисяч триста двадцять дев`ять гривень 56 коп).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 896,29 грн. судового збору.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 
Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 
Повний текст рішення складено 09.03.2026 року.

Суддя	Н.  Б.  Добош