ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/11539/26
Провадження № 33/820/471/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, та
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови судді,  ОСОБА_1 порушила порядок проведення розрахунків зі споживачем, а саме 08.04.2026 о 13:30 проведено контрольну розрахункову операцію в кіоску №52 ТСЦ «Дубово» за адресою: м.Хмельницький, вул. С.Петлюри, 54/1 придбано фрукти в асортименті на суму 3982,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій, розрахунковий документ встановленого зразка не сформовано та не видано ні в паперовому, ні в електронному вигляді, чим порушено вимоги п.п.1,2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями. 
Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року скасувати,звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення за ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у справі наявні такі обставини, які свідчать про порушення норм процесуального права та суворість покарання. ОСОБА_1 зазначає, що не отримувала сповіщення про дату, час і місце судового розгляду справи – про розгляд справи 05.05.2026 року надійшло сповіщення в мобільний додаток «Дія», але таке повідомлення отримано лише 06.05.2026 року, тобто на наступний день після вже фактично судового розгляду справи і вона об`єктивно не мала змоги прибути на минуле число. 
ОСОБА_1 жодного разу не притягалася і не мала жодного відношення з органами податкової служби, поліцією чи іншими правоохоронними органами та не обізнана з процедурою складання протоколів; має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітню дочку студентку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; вважає, що можливим було звільнення її від відповідальності, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі; не враховано той факт, що ОСОБА_1 як дружина допомагала своєму чоловіку у провадженні його господарської діяльності як ФОП, адже дохід від підприємницької діяльності є спільною сумісною власністю, та не вчиняла протиправних дій; не враховане каяття та повне визнання вини; відсутні докази надання можливості скористатися правовою допомогою адвоката, що є істотним процесуальним порушенням конституційного права на правовий захист.
Законодавцем не встановлено заборони щодо можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.155-1КУпАП, оскільки такої заборони у примітці до ст.22
КУпАП немає.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце апеляційного розгляду,  в апеляційній скарзі просила проводити апеляційний розгляд без її участі,за таких обставин її неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не оспорюючи доведеність своєї вини, просить звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення за ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Положеннями статей 245, 280 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1КУпАП та наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.
Оскільки в апеляційній скарзі не оскаржується доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1КУпАП, та правильність кваліфікації її дій, тому ці обставини, відповідно до статті 294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються.
Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі статтею 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Згідно ч.1 ст.155-1 КУпАП,за порушення встановленого законом порядку проведеннярозрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу для осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд першої інстанції при накладенні стягнення врахував характер правопорушення, відомості про особу правопорушника ОСОБА_1 , яка до адміністративної відповідальності не притягувалася, та дійшов висновку, що на ОСОБА_1 можливо накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.
Не погоджуючись із накладенням адміністративного стягнення, ОСОБА_1 зазначила, що жодного разу не притягалася і не мала жодного відношення з органами податкової служби, поліцією чи іншими правоохоронними органами та не обізнана з процедурою складання протоколів; має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітню дочку студентку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не враховане каяття та повне визнання вини, тому вважає, що можливим було її звільнення від відповідальності, обмежившись усним зауваженням та закриття провадження у справі. Також не враховано той факт, що ОСОБА_1 як дружина допомагала своєму чоловіку у провадженні його господарської діяльності як ФОП, не вчиняла протиправних дій; відсутні докази надання можливості скористатися правовою допомогою адвоката, що є істотним процесуальним порушенням конституційного права на правовий захист.
Апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_1 , що під час судового розгляду в суді першої інстанції було порушено її право на захист, оскільки розгляд справи відбувся у її відсутність, не заслуговують на увагу.
Так, суддя місцевого суду зазначив, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, а тому вважав за можливе провести розгляд справи за її відсутності.
Слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155-1КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд звертає увагу апелянта, що відповідно до вимог ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, при цьому згідно положень статті 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення №1346/10/22-01-07-05 щодо ОСОБА_4 було складено 09 квітня 2026 року (а/с 1).
Згідно протоколу, ОСОБА_1 було роз`яснено її права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що підтверджується її особистим підписом у відповідній графі.
З протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що особі було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться за викликом у приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
Особистим підписом ОСОБА_1 підтверджено, що остання також отримала другий примірний складеного протоколу, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про існування такого протоколу та що розгляд справи буде проведено в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду.
Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).
Апеляційний суд звертає увагу, що з дати складання протоколу щодо ОСОБА_1 (09.04.2026) до дати розгляду судом справи (05.05.2026) пройшов майже місяць, при цьому за цей час ОСОБА_1 не цікавилась розглядом справи в суді першої інстанції, не скористалась послугами захисника після складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, на час звернення з апеляційною скаргою та на початок апеляційного розгляду також не залучила захисника.
Статтею 268КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи має право користуватися юридичною допомогою адвоката, однак ОСОБА_1 таким право не скористалась.
В матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.
Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що про розгляд справи судом 05.05.2026 року їй надійшло сповіщення в мобільний додаток «Дія», але таке повідомлення нею отримано лише 06.05.2026 року, тобто судом вжито заходів для повідомлення ОСОБА_1 .
З огляду на встановлене, вважаю, що право на захист не було порушено, оскільки ОСОБА_1 були роз`яснені права при складанні протоколу щодо неї, вона скористалась своїм правом на захист, оскаржила постанову судді суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 виклала свою позицію щодо вчиненого адміністративного правопорушення, таким чином ОСОБА_1 реалізувала своє право на захист.
Щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.
Апеляційний суд звертає увагу, що звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, передбаченест.22 КУпАП, є правом, а не є обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.
Так, згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Диспозиція ст.155-1 КУпАП не вимагає настання негативних правових наслідків для суспільства чи держави в цілому.
В контексті вказаної справи, апеляційний суд вказує, що сам факт встановлення порушення застосування реєстраторіврозрахункових операційу сфері торгівлі є закінченим правопорушенням.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що кається та визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, однак в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про визнання ОСОБА_1 вини, в тому числі і відсутні будь-які пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення №1346/10/22-01-07-05 від 09.04.2026. (а/с 1).
Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, щосудом не враховано той факт, що ОСОБА_1 як дружина допомагала своєму чоловіку у провадженні його господарської діяльності як ФОП та не вчиняла протиправних дій, що не можна вважати повним визнанням вини та каяттям.
Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано той факт, що ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітню дитину - сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітню дочку студентку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є безумовною підставою для застосування положень ст. 22 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 про визнання вчиненого адміністративного правопорушення малозначним, з огляду на те, що об`єктом адміністративного правопорушення за ст. 155-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері здійснення розрахункових операцій, яку здійснювала ОСОБА_1 , а об`єктивна сторона виражається в порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, такі порушення завдають шкоди як державним (суспільним) інтересам, так і інтересам громадян.
Отже, зважаючи на всі обставини справи й характер вчиненого правопорушення, вид і розмір стягнення, яке законодавець передбачив за зазначені дії та накладений суддею на ОСОБА_1 за вчиненняадміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.155-1 КУпАПапеляційний суд не вбачає підстав для застосуванняст. 22 КУпАП.
Накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ч.1 ст.155-1 КУпАП, суддя суду першої інстанції в повній мірі урахував характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_5 на постанову суддіХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року в частині накладення стягнення, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі вимог статті 22 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя