УХВАЛА

05 червня 2026 року
м. Київ
справа № 296/3572/22
провадження № 51 - 2149 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 04 травня 2026 року,
установив:
Касаційна скарга подана з порушенням вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно приписам ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тому особа, яка подає касаційну скаргу, посилаючись на незаконність судового рішення повинна вказати на конкретні порушення закону, які відповідно 
до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування судових рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, з огляду на положення ст. 433 КПК. 
У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 04 травня 2026 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Водночас захисник у скарзі не зазначає підстав касаційного оскарження, передбачених ст. 438 КПК, а отже й не обґрунтовує їх наявності у кримінальному провадженні. Зміст скарги фактично зводиться до посилань на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що відповідно до положень ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За правилами ст. 429 КПК суд касаційної інстанції встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
При цьому захиснику слід мати на увазі, що недоліки касаційної скарги, пов`язані 
з її змістом, можуть бути усунуті лише шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 04 травня 2026 року щодо засудженої ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити останньому, що в разі неусунення недоліків у встановлений строк касаційну скаргу буде йому повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3