Справа № 204/1980/26
Провадження № 2/204/2518/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРА

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
28 травня 2026 року Чечелівський районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді Чапали Г.В., 
за участю секретаря судового засідання Азаряна Б.С., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра, поданим в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Дніпровської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - 
ВСТАНОВИВ:
Керівник Західної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Дніпровської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:
- стягнути з відповідача, на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , в розмірі 9 652,17 гривень, які зарахувати до Державного бюджету України;
- стягнути з відповідача, на користь Дніпровської міської ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , в розмірі 871,65 гривень, які зарахувати до місцевого бюджету. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/6151/24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 19 травня 2025 року. 
У результаті отриманих по вині ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР у відділенні політравми, ендопротезування та реабілітації з 14.02.2024 по 29.02.2024 (15 ліжко-днів). 
Згідно із розрахунком, наданим КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР, загальна сума коштів, витрачених установою охорони здоров`я на лікування ОСОБА_2 за період з 14.02.2024 по 29.02.2024 склала 10523,82 грн., джерелом походження коштів є кошти місцевого бюджету Дніпровської міської ради, в сумі 871,65 грн, та Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ), в сумі 9 652,17 грн. 
Також, за інформацією КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР кошти, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_2 від кримінального правопорушення на рахунок КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР не надходили. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження № 12024041680000452 не заявлявся. 
Таким чином, бюджетні кошти у сумі 10523 грн. 82 коп., витрачені КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР на лікування потерпілого ОСОБА_3 , внаслідок вчинення ОСОБА_1 суспільно-небезпечного діяння, у зв`язку із чим, підлягають стягненню з особи, яка його вчинила.
За обставин бездіяльності органів, уповноважених державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, враховуючи порушення інтересів держави, існують підстави для звернення прокурора до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Чечелівського районного суду м. Дніпра від 13 березня 2026 року було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 
Від відповідача ОСОБА_1 відзиву не надходило, про відкриття провадження повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кориспонденції за зареєстрованим місцем проживання.
Від третьої особи жодних заяв на адресу суду також не надходило.
У ході розгляду справи учасники процесу не заявляли клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. 
З урахуванням вимог ст.ст. 19, 274, 276, 277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч.7 ст.128 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.
Згідно ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч. 4 ст 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. 
Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. У відповідності до ч. 3 вказаної статті, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. 
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року (надалі по тексту – «Порядок»), згідно якого, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.
Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно із пунктом 2 Порядку, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день здійснюється з розрахунку фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
До складу фактичних витрат лікарні включаються наступні видатки: заробітна плата працівників; нарахування на оплату праці; видатки на придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю, медикаментів та перев`язувальних матеріалів, продуктів харчування; оплата всіх послуг, в тому числі і комунальних; інші поточні витрати лікарні.
Кожен місяць фактичні витрати лікарні є різними, як і кількість ліжко-днів, тому і сума вартості за один ліжко-день кожного місяця є змінюваною величиною.
Згідно з п.4 Порядку, стягнуті у встановленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Відповідно до п.3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану протиправними діями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.
Згідно із ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено,що вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16.04.2025 року у справі № 204/6151/24 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Вирок набрав законної сили 19 травня 2025 року.
Зокрема, судовим розглядом зазначеної справи встановлено, що 01 лютого 2024 року о 19:00 годині, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля магазину «Продукти», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Професора Герасюти (стара назва - Каверіна), буд. 1, перебуваючи поряд із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті виниклого словесного конфлікту між ОСОБА_1 , з одного боку та ОСОБА_2 , з іншого боку, виникла сварка, під час якої у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 , з мотивів особистих, раптово виниклих неприязних стосунків. Після чого, ОСОБА_1 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому з мотивів особистих раптово виниклих неприязних стосунків, наніс потерпілому ОСОБА_2 не менше трьох ударів кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, після чого ОСОБА_2 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_1 наніс ще не менше трьох ударів в область грудної клітини ОСОБА_2 .
Внаслідок вчинених протиправних дій ОСОБА_1 у ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1329е від 09 травня 2024 року, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини, переломи задніх відрізків 9, 10 ребер зліва зі зміщенням уламків, післятравматичний гемоторакс зліва, 1380 мл. крові в плевральній порожнині, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, даним вироком підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке перебуває в прямому причинно–наслідковому зв`язку зі спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 та подальшим лікуванням останнього.
У результаті отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР у відділенні політравми, ендопротезування та реабілітації з 14.02.2024 по 29.02.2024 (15 ліжко-днів), що підтверджується відповіддю вказаного закладу охорони здоров`я на запит від 02.09.2025 №51-4607Вих-25(а.с.23).
Згідно із розрахунком, наданим КНП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМР, загальна сума коштів, витрачених установою охорони здоров`я на лікування ОСОБА_2 за період з 14.02.2024 по 29.02.2024 склала 10523,82 грн., джерелом походження коштів є кошти місцевого бюджету Дніпровської міської ради, в сумі 871,65 грн, та Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ), в сумі 9 652,17 грн. 
Відповідачем у добровільному порядку вартість витрат на лікування ОСОБА_2 не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення у сумі 10523,82 грн. 
Листами від 10.09.2025 №51-4789-25, від 14.10.2025 № 51-5788 вих-25, 25.12.2025 № 51-7430вих-25 окружною прокуратурою повідомлено Дніпровську міську раду та департамент охорони здоров`я Дніпровської міської ради про виявлені порушення інтересів Дніпровської територіальної громади щодо витрат місцевих коштів, необхідність їх відшкодування та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави.
Відповідно до інформації Дніпровської міської ради від 27.10.2025 № 7/11-2345, 16.01.2025 № 7/11-125 встановлено, що Дніпровська міська рада із позовною заявою до суду про стягнення ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 внаслідок кримінального правопорушення не зверталася. 
Департамент охорони здоров`я Дніпровської міської ради, в листі №6/8-2317 від 29.09.2025 повідомив, що із цивільним позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 не звертались. 
Листом від 09.09.2025 №51-4766 вих-25 окружною прокуратурою повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення інтересів держави щодо витрат бюджетних коштів, необхідність їх відшкодування та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. 
Згідно інформації № 45408/2-16-25 від 09.10.2025, Національна служба здоров`я України не заперечує щодо звернення окружної прокуратури до суду в інтересах держави з метою відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та готова до співпраці з вказаних питань.
Підставою представництва прокурором інтересів держави в суді відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Відповідно до Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», Положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2017 № 1101 (далі - Положення), Національна служба здоров`я України (НСЗУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра охорони здоров`я, який реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення. 
Національна служба здоров`я України, відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: укладає, змінює та припиняє договори про медичне обслуговування населення; здійснює заходи, що забезпечують цільове та ефективне використання коштів за програмою медичних гарантій; здійснює оплату згідно з тарифом за надані пацієнтам медичні послуги (включаючи медичні вироби) та лікарські засоби за договорами про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» програма державних гарантій медичного обслуговування населення (програма медичних гарантій) - програма, що визначає перелік та обсяг медичних (включаючи медичні вироби) та лікарських засобів, повну оплату надання яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з тарифом, для профілактики, діагностики, лікування та реабілітації у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами. 
Держава гарантує повну оплату, згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України, надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»). 
Пунктом 5 частини 1 ст. 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу передбачено укладання договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. 
Згідно з інформацією НСЗУ, у 2024 році між Службою та КНП «МКЛ №16» ДМР діяв договір за № 2675-Е124-Р000 від 06.02.2024 про медичне обслуговування за програмою медичних гарантій. 
Відповідно до пункту 8 зазначеного договору надавач - КНП «МКЛ №16» ДМР зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник - НСЗУ зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу. Медичні послуги та спеціальні умови їх надання визначаються у додатках до цього договору (п. 9 договору). Цей договір є договором на користь третіх осіб - пацієнтів у частині надання їм медичних послуг надавачем. 
Послуги КНП «МКЛ №16»ДМР, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно матеріалів справи, досліджених судом безпосередньо в судовому засіданні, оскільки Національна служба здоров`я України витратила бюджетні кошти при наданні медичних послуг, пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_2 , який перебував на стаціонарному лікуванні з вини ОСОБА_1 , витрачені на лікування потерпілого грошові кошти необхідно стягнути з відповідача та зарахувати до Державного бюджету України в розмірі 9 652,17 грн. Окрім того, витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 871,65 грн. – джерелом походження яких є кошти місцевого бюджету Дніпровської міської ради – необхідно стягнути з відповідача та зарахувати до відповідного місцевого бюджету.
На момент розгляду справи жодних коштів з відшкодування вартості лікування потерпілого від кримінального правопорушення з боку ОСОБА_1 та інших осіб на адресу КНП «МКЛ №16» не надходило, що зокрема підтверджується відповіддю вказаного закладу охорони здоров`я. 
При зверненні до суду прокурор був звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб із застосуванням коефіцієнта 0,8 за подання позову через підсистему «Електронний суд», що становить 2662 грн 40 коп. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 83, 89, 95, 133, 141, 189, 197 - 200, 263, 352, 354 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Позов керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра, поданий в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Дніпровської міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі 9 652 грн. 17 коп. (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві гривні сімнадцять копійок), які зарахувати до Державного бюджету України на р/р UA978999980313080115000026011, отримувач ГУК у м. Києві, Шевченківський район, 24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Дніпровської міської ради (код ЄДРПОУ 26510514), пр-т. Дмитра Яворницького, 75 м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000 кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі 871 грн. 65 коп. (вісімсот сімдесят одна гривня шістдесят п`ять копійок), які зарахувати до місцевого бюджету на р/р UA708999980314030544000004569, отримувач ГУК у Дніпропетровській області/м. Дніпро/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача: Казначейство України, код бюджетної класифікації доходів: 24060300 «Інші надходження». 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі:
Національна служба здоров`я України (адреса 04073, м. Київ, проспект Степана Бандери,19, ЄДРПОУ 42032422),
Дніпровська міська рада (адреса 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ЄДРПОУ 26510514).

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дата складення повного судового рішення 28.05.2026.

Суддя Г.В. Чапала