ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/2615/26	
(суддя Момонт Г.М., м. Кропивницький )
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року про повернення позовної заяви у справі №340/2615/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 квітня 2026 року звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 з 03.07.2017 р. по 30.11.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця): в період з 03.07.2017 р. по 28.02.2018 р. – січень 2008 року, в період з 01.03.2018 р. по 30.11.2018 р. – березень 2018 року, з урахуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 з 03.07.2017 р. по 30.11.2018 р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця): в період з 03.07.2017 р. по 28.02.2018 р. – січень 2008 року, в період з 01.03.2018 р. по 30.11.2018 р. – березень 2018 року, з урахуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (індексації-різниці) ОСОБА_1 за періоди проходження військової служби з 01.03.2018 р. по 26.02.2020 р., з 01.10.2022 р. по 31.12.2022 р. та з 01.01.2024 р. по 14.10.2025 р. згідно з вимогами абзаців третього-шостого пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (індексацію-різницю) за періоди з 01.03.2018 р. по 26.02.2020 р., з 01.10.2022 р. по 31.12.2022 р. та з 01.01.2024 р. по 14.10.2025 р., виходячи з щомісячної фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходів відповідно до вимог абзаців 3-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення за періоди служби з 01.01.2019 р. по 26.02.2020 р. та з 01.10.2022 р. по 14.10.2025 р. (включно), а також щомісячних додаткових та одноразових додаткових видів грошового забезпечення за 2019-2020, 2022-2025 роки з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі №320/29450/24 із застосуванням з 18 червня 2025 року розміру 1 762 грн для визначення розмірів складових грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення за періоди служби з 01.01.2019 р. по 26.02.2020 р. та з 01.10.2022 р. по 14.10.2025 р. (включно), а також щомісячних додаткових та одноразових додаткових видів грошового забезпечення за 2019-2020, 2022-2025 роки в сторону збільшення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі №320/29450/24) за періоди: з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. – із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2019 р., з 01.01.2020 р. по 26.02.2020 р. – із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 р.; з 01.10.2022 р. по 31.12.2022 р. – із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 р.; з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. – із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 р.; з 01.01.2024 р. по 31.12.2024 р. – із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024 р.; з 01.01.2025 р. по 14.10.2025 р. – із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025 р., шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт.
Ухвалою суду від 04.05.2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано усунути недоліки позовної заяви.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 р. у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду – відмовлено, а позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу у частині періоду з 19.07.2022 р. по 14.10.2025 р.
Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не обґрунтовано, які саме обставини перешкоджали позивачу звернутися до суду з відповідним позовом в межах строку, встановленого частиною 2 статті 233 КЗпП України, починаючи з 19 липня 2022 року. Проходження позивачем військової служби саме по собі не є підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду. Разом з тим, позивачем не доведено, що проходження ним військової служби перешкоджало зверненню до суду з цим позовом починаючи з 19.07.2022 р.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржив її в апеляційному порядку.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В апеляційній скарзі зазначає, що спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо стягнення невиплаченої суми грошового забезпечення при звільненні є визначений ч.2 ст.233 КЗпП України строк.
Вказаною нормою встановлено, що у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України). 
При цьому, норми ч.2 ст.233 КЗпП визначають строк звернення до суду за умови звільнення, а ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу відповідача просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, згідно з положеннями статті 122 КАС України початок строку звернення з позовом до суду визначено альтернативно - це день, коли особа:
1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. Йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.
Слід зазначити й те, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 24.02.2021 року у справі №800/30/17 (99901/328/18) зауважила, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Проте, положення статті 233 КЗпП України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України (в редакції згідно з Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Проте вирішуючи спірні правовідносини та зробивши висновок про те, що позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом, суд першої інстанції не встановив день, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та в оскарженій ухвалі не зазначив дату з якої для позивача розпочався строк звернення до суду з позовом.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом та не наведення поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом є передчасними.
На підставі зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу у частині періоду з 19.07.2022 р. по 14.10.2025 р. скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись: статтями 320, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року у справі №340/2615/26 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії у частині періоду з 19.07.2022 р. по 14.10.2025 р – скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 29 червня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва