Справа № 147/1467/26 
Провадження № 2-о/147/44/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Борейко О. Г.,
із секретарем Задверняк Т. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
09 червня 2026 року представник заявниці – адвокат Цвігун Альона Вадимівна звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , виписаної 12 квітня 1980 року на ім`я ОСОБА_2 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що заявниця звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовлено у призначенні пенсії через незарахування до страхового стажу окремих періодів роботи, зокрема тих, що підтверджуються трудовою книжкою серії НОМЕР_1 .
Заявниця зазначає, що трудова книжка була заведена на її дівоче прізвище « ОСОБА_3 », а в подальшому оформлена на прізвище « ОСОБА_2 », однак зміна прізвища була внесена з порушенням вимог чинного на той час законодавства. Надалі після укладення другого шлюбу її прізвище було змінено на « ОСОБА_4 », а після повернення в Україну у паспорті громадянина України зазначено прізвище « ОСОБА_5 ». Розбіжності у написанні прізвища виникли внаслідок перекладу та транслітерації прізвища з російської мови на українську.
Також заявниця зазначає, що у зв`язку з припиненням дипломатичних відносин між Україною та російською федерацією та відсутністю можливості отримати оригінали документів і здійснити їх належний переклад вона позбавлена можливості усунути зазначені розбіжності у позасудовому порядку.
Встановлення факту належності трудової книжки необхідне заявниці для підтвердження страхового стажу та реалізації права на призначення пенсії.
Ухвалою суду від 11 червня 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.
Представник заявниці у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало письмові пояснення, у яких зазначило, що встановлення факту належності трудової книжки має юридичне значення для зарахування страхового стажу та реалізації права заявниці на пенсійне забезпечення, а питання вирішення заяви залишило на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка звернулася до суду із даною заявою (а.с. 8,9).
Згідно зі свідоцтвом про народження заявниці її дівочим прізвищем є « ОСОБА_3 » (а.с. 10).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян після реєстрації шлюбу 04 листопада 1979 року заявниці присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с. 12).
Судом встановлено, що 12 квітня 1980 року на ім`я ОСОБА_7 заведено трудову книжку серії НОМЕР_1 . У подальшому трудова книжка оформлена на прізвище « ОСОБА_2 », водночас запис про зміну прізвища внесено неналежним чином (а.с. 19-21).
Матеріалами справи також підтверджується, що у 2011 році заявниця уклала шлюб на території російської федерації, після чого її прізвище зазначалося як « ОСОБА_4 », а після оформлення паспорта громадянина України використовується написання прізвища « ОСОБА_5 » (а.с. 14).
З матеріалів справи вбачається, що розбіжності у написанні прізвища заявниці (« ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ») виникли внаслідок перекладу та транслітерації прізвища з російської мови українською.
Крім того, наданими суду доказами, зокрема свідоцтвом про народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, дипломом, документами про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, свідоцтвом про право на спадщину, довідками та іншими письмовими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є однією і тією ж особою (а.с. 8-21).
Також судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28 листопада 2025 року заявниці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки окремі періоди роботи не були зараховані саме через наявні розбіжності у написанні її прізвища (а.с. 23-24).
Таким чином, встановлення факту належності трудової книжки має для заявниці юридичне значення, оскільки є необхідним для підтвердження страхового стажу та реалізації права на пенсійне забезпечення.
Встановлення зазначеного факту не пов`язане з вирішенням спору про право та не може бути здійснене в інший спосіб.
Таким чином, сукупність наданих суду доказів підтверджує, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заведена 12 квітня 1980 року на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у паспорті чи свідоцтві про народження.
Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд повинен запропонувати заявникові подати докази того, що документ належить саме йому, а організація, яка видала документ, не має можливості внести відповідні виправлення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження можуть встановлюватися юридичні факти за умови, якщо вони породжують юридичні наслідки, інший порядок їх встановлення законом не передбачений, заявник не має іншої можливості підтвердити відповідний факт, а встановлення такого факту не пов`язане із вирішенням спору про право.
Суд враховує, що встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, оскільки є необхідним для підтвердження належності їй трудової книжки, зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу та подальшої реалізації права на призначення пенсії.
Суд також бере до уваги, що заявниця не має можливості усунути наявні розбіжності у написанні прізвища в позасудовому порядку, а чинним законодавством не передбачено іншого способу підтвердження належності їй зазначеного документа.
За таких обставин суд вважає, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.2, 4, 12, 13, 76–81, 258, 259, 264, 265, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення – задовольнити.
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що трудова книжка серії НОМЕР_1 , виписана 12 квітня 1980 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, код ЄДРПОУ - 13322403, юридична адреса: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005;
заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, код ЄДРПОУ - 13486010, юридична адреса: площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; фактична адреса: просп. Соборний, буд. 126А, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28008.

Суддя          О. Г. Борейко