Справа №742/417/26 
Провадження №2/731/169/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді          Савенка А.І.,
за участю секретаря       Смаглюк В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», подану представником за довіреністю Олійник Катериною Олегівною, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2026 року з Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області до Варвинського районного суду Чернігівської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла на розгляд за територіальною підсудністю вказана позовна заява.
В обґрунтування позову зазначає, що на офіційному веб-сайті товариства, у вільному доступі, знаходиться повна інформація про порядок укладення договору кредиту. Основні кроки оформлення кредитної угоди: створення клієнтом заявки на отримання кредиту; отримання дзвінка від співробітника товариства, для проходження перевірки та надання сканкопії документів або верифікації за допомогою технології BankID; отримання рішення щодо можливості надання кредиту; при позитивному рішенні клієнт отримує доступ до «особистого кабінету»; в «особистому кабінеті» клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з Офертою (пропозицією) у розумінні Закону України «Про електронну комерцію», яке включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору; клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит; після прийняття умов договору на телефонний номер, зазначений клієнтом при реєстрації, надходить одноразовий ідентифікатор; Клієнт підписує договір цим ідентифікатором, після чого Клієнту в автоматичному режимі надсилається кредитний договір, Правила та інші супутні документи; так само в автоматичному режимі Клієнту перераховуються кредитні кошти.
У наведеному вище порядку 02 вересня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1442-4697 на наступних умовах: сума кредиту – 4 000 грн, строк кредитування – 365 днів, базовий період – 15 днів; комісія за видачу кредиту 15,0% від суми кредиту; знижена % ставка – 1,0% в день; стандартна % ставка – 1,0% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору; 0,75% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту.
Товариство виконало взяті на себе зобов`язання за договором у повному обсязі, перерахувавши на вказаний відповідачем рахунок кредитні кошти. У свою чергу, ОСОБА_1 у порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, у зв`язку з чим, станом на 26 листопада 2025 року виникла заборгованість у загальному розмірі – 18 256 грн, з яких: 4 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 12 676 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 600 грн прострочена заборгованість по комісії, та 980 грн заборгованість по штрафам.
Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 11 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 14 квітня 2026 року.
14 квітня 2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого останній повністю не визнає позов, вважає його таким що не підтверджений належними та допустимими доказами, разом з тим просить поновити строк на подання відзиву, а також витребувати у позивача належні докази, які підтверджують факт укладення договору, ідентифікації відповідача та детальний розрахунок заборгованості. На обґрунтування викладеної позиції у відзиві, відповідач зазначає, що стороною позивача не доведений факт укладення договору саме відповідачем, та те що останній пройшов ідентифікацію та верифікацію через систему BankID. Окремо звертає увагу суду на відсутність в матеріалах справи банківських документів які б підтверджували зарахування коштів саме на рахунок відповідача або їх фактичне отримання ним, тобто факт отримання відповідачем кредитних коштів належним чином не доведений, а розрахунок поданий стороною позивача не може вважатися належним доказом адже є внутрішнім документом позивача. Щодо розрахунку заборгованості вказує, що розмір нарахованих відсотків є явно непропорційним та завищеним, а нараховані комісії та штрафні санкції не обґрунтовані, адже матеріали справи не містять детального розрахунку із зазначенням підстав, періодів та порядку їх нарахування, що унеможливлює перевірку їх обґрунтованості.
05 травня 2026 року ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області клопотання відповідача про витребування належних та допустимих доказів задовольнити частково, та зобов`язано позивача надати докази які підтверджують факт укладення Договору про відкриття кредитної лінії №1442-4697 від 02 вересня 2024 року та документи на підтвердження ідентифікації відповідача при укладені Договору. Судове засідання відкладено до 04 червня 2026 року.
22 травня 2026 року від сторони позивача надійшла заява на виконання ухвали суду. Відповідно до якої вказує, що кредитний договір був підписаний одноразовим ідентифікатором, що був наданий відповідачу А2189, після підписання вказаного кредитного договору екземпляр кредитного договору та інші супутні документи були надіслані відповідачу на електронну адресу вказану ним при реєстрації. На підтвердження укладення договору до суду надано електронний доказ в паперовій формі. Також сторона позивача до вказаної заяви додає Моніторинг дій користувача в ІТС, що відображає покрокові дії відповідача ОСОБА_1 , протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису. Відповідно до якого вбачається, що вищевказаний договір підписаний електронною печаткою із зазначенням дати та часу, а саме 07:38:33, що співпадає із датою та часом підписання зазначеного в протоколі. Щодо документів, що підтверджують ідентифікацію ОСОБА_1 , вказує, що останній верифікувався за допомогою технології BankID, самостійно ініціювавши передачу персональних даних позивачу, що містяться в кредитному договорі. Також надають фото відповідача з паспортом на підтвердження укладення кредитного договору саме ОСОБА_1 , адже ніхто окрім нього не міг надати вказану світлину. 
Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 58, 59, 70, 81, 82), явку представника товариства у судове засідання не забезпечили. Разом з позовом було подано заяву про здійснення розгляду справи за відсутності представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 38).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку, за адресою зареєстрованого місця проживання (а.с. 72, 73), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 74, 84), а також через застосунок Вайбер (а.с. 60, 71, 83).
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було підписано Договір про відкриття кредитної лінії № 1442-4697 (а.с. 12-17), шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А2189», на умовах поворотності, строковості та платності.
Відповідно до моніторингу дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі (а.с. 98), 02 вересня 2024 року о 07:34:27 год відповідач ввійшов на сайт кредитодавця, ідентифікувався, сам ініціював укладення кредитного договору, о 07:38:33 год ввів одноразовий ідентифікатор та о 07:38:36 йому вже було перераховано кредитні кошти.
Відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 97) вказаний кредитний договір був підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» о 07:38:33, що співпадає з датою та часом введення одноразового ідентифікатора відповідачем, що дає підстави вважати про цілісність та незмінність тексту кредитного договору. 
Пункт 13 Договору містить персональні дані ОСОБА_1 , а саме паспортні дані, місце проживання, електронну адресу, номер картки, на яку слід перерахувати йому кредитні кошти (п. 13 Договору).
Згідно з п. 2.2. Договору кредитодавець відкрив для позивальника кредитну лінію шляхом надання коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому Договором.
Загальний розмір кредиту за договором становить 4 000 грн, дата видачі кредиту – 02 вересня 2024 року (п. 4.1., 4.2. Договору), тип процентної ставки: фіксована, тип комісії – одноразова комісія (п. 4.7. Договору), стандартна процентна ставка - 1,0% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення цього договору; 0,75% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (п. 4.10. Договору), комісія за видачу кредиту становить – 15,0% від суми виданого кредиту (п. 4.11. Договору), строк кредитування: 365 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту: 01 вересня 2025 року (п. 4.13. Договору), реальна річна відсоткова ставка 4 362,63% (п. 4.14 Договору), орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору – 17 350 грн (п. 4.15 Договору), знижена процентна ставка - 1,0% за кожен день користування кредитом, у разі сумлінного виконання умов Договору (п. 10.1. Договору).
У разі несплати позичальником у повному обсязі нарахованих відсотків за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою (п. 10.2. Договору).
Аналогічним чином відповідачем також було підписано Правила відкриття кредитної лінії (а.с. 18-21), та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (а.с. 22).
Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). 
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). 
Щодо твердження відповідача про те, що факт укладення електронного договору, а також те що сам по собі факт наявності електронного договору не є безумовним доказом укладення саме відповідачем такого договору, суд зазначає, що відповідачем по справі не ставиться під сумнів наявна в матеріалах справи паперова копія електронного договору, та не була заявлена вимога щодо витребування оригіналу електронного договору. Разом з тим вказаний договір містить підпис одноразовим ідентифікатором, що розміщений на тексті договору та логічно з ним пов`язується, що підтверджує, що особа яка підписала, певним чином ідентифікувалася в ІТС суб`єкта електронної комерції, отримала цей ідентифікатор за тими контактними даними які лишила і ввела цей ідентифікатор у спеціально відведене поле та ці дії особи були пов`язані саме з його наміром укласти цей договір. Вказане знаходить своє підтвердження у монiторингу дiй користувача в інформацiйно-телекомунiкацiйнiй системi, який є належним і допустимим доказом, адже підтверджує вчинення відповідачем дій для укладення договору. Разом з тим моніторинг дій користувача містить номер телефону, на який 02 вересня 2024 року о 07 год. 37 хв. 50 сек. відправлено одноразовий електронний ідентифікатор, та цей же номер телефону зазначено відповідачем в якості особистого при заповненні персональних даних у відзиві на позовну заяву.
З огляду на викладене, в суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо укладення кредитного договору №1442-4697 від 02 вересня 2024 року саме відповідачем ОСОБА_1 .
Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про відкриття кредитної лінії у електронній формі, відповідає у тому числі положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач ОСОБА_1 ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, надавши свої персональні дані (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором погодився із запропонованими умовами договору, підписавши їх.
На переконання суду вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено.
Аналізуючи копію наданої позивачем довідки, 02 вересня 2024 року на банківську карту відповідача, вказану ним у договорі, позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перерахував кредитні кошти в обумовленій Договором сумі – 4 000 грн (а.с. 24). Перерахунок коштів здійснювався за допомогою системи LiqPay, що доводиться копією відповідної виписки, виготовленої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 23).
Твердження відповідача ОСОБА_1 в частині відсутності доказів на підтвердження належності йому банківської картки, та зарахування на неї кредитних коштів, суд не бере до уваги, оскільки при укладенні кредитного договору №1442-4697 від 02 вересня 2024 року відповідач самостійно вказав номер банківського рахунку, на який останній бажав ініціювати переказ грошових коштів.
Окрім наведеного, заперечуючи належність йому згаданої вище банківської картки, та зарахування на неї кредитних коштів ОСОБА_1 не надає виписки з АТ КБ «ПриватБанк» для підтвердження власних доводів.
У зв`язку з цим, судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за вказаним Договором виконали у повному обсязі надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором.
Проте, всупереч обумовленим умовам Договору ОСОБА_1 не належно виконав взяті на себе договірні зобов`язання, оскільки не здійснював у повному обсязі, щомісячно, у відповідності до встановленого Графіку платежів за Договором погашення кредитної заборгованості щодо погашення кредиту та відсотків за користування кредитом.
Згідно з наданим позивачем розрахунком кредитної заборгованості за вказаним кредитним договором, заборгованість нарахована за 365 днів користування кредитом, станом на 26 листопада 2025 року, становить – 18 256 грн, з яких: 4 000 грн прострочена заборгованість за кредитом, 12 676 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, 600 грн прострочена заборгованість за комісією, та 980 грн прострочена заборгованість за штрафами (а.с. 25-30).
Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Щодо доводів відповідача в частині відсутності правильного і законного розрахунку заборгованості, слід вказати, що такий складений у відповідності до умов кредитного договору №1442-4697 від 02 вересня 2024 року та перевірений судом, а тому є належним та допустимим доказом в межах розгляду даної справи.
Натомість, ОСОБА_1 , заперечуючи правильність нарахувань за кредитним договором №1442-4697 від 02 вересня 2024 року, не надає суду власний контррозрахунок, для підтвердження власних доводів та спростування розрахунку позивача.
До подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.10.2023 року в справі № 308/3956/15-ц.
Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в повній мірі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, у випадку якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, що свідчить про порушення його прав, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої та не повернутої суми наданих кредитних коштів.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
При цьому на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у стягненні з відповідача на користь позивача неустойки слід відмовити.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 17 276 грн, з яких: 4 000 – заборгованість за тілом кредиту, 12 676 грн – заборгованість за відсотками, 600 грн – заборгованість за комісією за видачу кредиту.
При цьому суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії № 1442-4697 від 02 вересня 2024 року у сумі – 17 276 грн, а тому позовні вимоги банку підлягають частковому задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 662,40 грн (а.с. 1, 49), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2 519,43 грн (94,63%).
На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальності «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», подану представником за довіреністю Олійник Катериною Олегівною, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (юридична адреса: бульвар Лесі Українки, б. 26, офіс 407, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1442-4697 від 02 вересня 2024 року, нараховану станом на 26 листопада 2025 року, у сумі – 17 276 (сімнадцять тисяч двісті сімдесят шість) гривень та судовий збір у сумі 2 519 (дві тисячі п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 43 копійки, а всього стягнути 19 795 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто п`ять) гривень 43 копійки.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          А.І.Савенко