ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/2786/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Фещук В.М.,
за участю представників:
від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" – Риженко Д.О.,
від Виконавчого комітету Одеської міської ради – Явченко Д.В.,
розглянувши апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4"
на рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026, прийняте суддею Деркач Т.Г., м. Одеса, повний текст складено 04.02.2026,
у справі №916/2786/25
за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4"
до відповідача: Виконавчого комітету Одеської міської ради
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 р. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" звернулося з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, в якому просило зобов`язати відповідача виготовити проектно-кошторисну документацію на проведення ремонтно-реставраційних робіт за заявою позивача – об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Театральний, 4.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача у зв`язку з безпідставним ухиленням відповідача від виконання покладеного на нього приписами чинного законодавства обов`язку з виготовлення проектно-кошторисної документації на проведення ремонтно-реставраційних робіт у багатоквартирному будинку.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 21.07.2025 відкрито провадження у справі №916/2786/25.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 у справі №916/2786/25 (суддя Деркач Т.Г.) відмовлено у задоволенні позову; судові витрати зі сплати судового збору покладено на позивача.
Судове рішення мотивоване тим, що законодавство не покладає на Виконавчий комітет Одеської міської ради обов`язку виготовлення проектно-кошторисної документації на вимогу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку і відповідач не є тим суб`єктом, який має право виготовляти таку документацію.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 у справі №916/2786/25 та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Зокрема, апелянт наголошує на тому, що Виконавчий комітет Одеської міської ради є попереднім власником багатоквартирного будинку, співвласниками якого було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4", у зв`язку з чим саме відповідач зобов`язаний брати участь у фінансуванні ремонту вказаного будинку та сприяти організації його проведення, що безпідставно залишилось поза увагою місцевого господарського суду, який при ухваленні оскаржуваного рішення здійснив звужене тлумачення положень чинного законодавства та змісту заявленої позовної вимоги.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 27.03.2026 (вх.№771/26/Д2 від 30.03.2026) Виконавчий комітет Одеської міської ради просить апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 у справі №916/2786/25 – без змін, посилаючись на те, що відповідач не є стороною у правовідносинах з управління та утримання багатоквартирного будинку, співвласниками якого створено відповідне об`єднання, оскільки не є власником чи балансоутримувачем цього будинку, внаслідок чого не може бути зобов`язаним виготовляти проектно-кошторисну документацію на проведення ремонтно-реставраційних робіт. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що згідно з положеннями законодавства колишні власники зобов`язані брати участь у фінансуванні капітального ремонту житлових будинків, приватизованих громадянами, у межах коштів, що передбачаються на відповідні цілі в місцевих бюджетах, але аж ніяк не здійснювати виготовлення проектно-кошторисної документації на вимогу відповідного об`єднання співвласників.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 16.03.2026 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 01.04.2026 призначену дану справу до розгляду на 06.05.2026 о 12:00.
У судовому засіданні 06.05.2026 представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" підтримав апеляційну скаргу; представник Виконавчого комітету Одеської міської ради висловив заперечення проти її задоволення.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
30.03.1998 за Одеською міською радою було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4, споруджений у 1904-1905 роках за проектом архітектора Чернігова Л.М. ("будинок Магнера").
В подальшому окремі квартири та нежитлові приміщення у вищенаведеному будинку були приватизовані та зареєстровані за фізичними особами на праві приватної власності.
Постановою Ради Міністрів Української РСР №442 від 06.09.1979 "будинок Магнера" за адресою: м. Одеса, вул. Приморський, 14 - м. Одеса, пров. Чайковського, 4, що входить до складу комплексу "Приморський бульвар", прийнятий під охорону держави як пам`ятка архітектури національного значення.
Рішенням Виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів Української РСР №652 від 25.12.1982 корпус будинку по пров. Чайковського, 4 прийнятий під охорону держави як пам`ятка історії місцевого значення.
25.01.2023 Комітет всесвітньої спадщини ЮНЕСКО на своїй 18-й позачерговій сесії відповідно до Конвенції про захист культурних цінностей у випадку збройного конфлікту ухвалив рішення про внесення культурно-історичні пам`ятки "Історичний центр міста-порту Одеси" до "Списку Всесвітньої культурної спадщини під загрозою". Житловий будинок за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4 розташований в межах центральної частини міста Одеси, що отримала статус всесвітньої спадщини.
Відповідно до акту обстеження житлового будинку за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4 від 25.08.2021, складеного комісією у складі працівників виробничої дільниці №1, встановлено, що на фасаді будинку виявлені тріщини, які простягаються на всю висоту будівлі в місцях розташування віконних отворів; місцями наявне відшарування штукатурного шару плит балконів та корозійне пошкодження металевих елементів плит; присутні значні тріщини в замковій частині клинчастих кам`яних перемичок та незначне вертикальне відхилення і випинання стін; в місцях перетину повздовжніх і поперечних стін виявлені тріщини, що свідчить про послаблення зв`язку між повздовжніми і поперечними стінами; в місцях спирання конструкцій перекриття на кладку стін виявлені тріщини та корозійні пошкодження сталевих елементів сходів.
26.08.2021 Виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення №261 "Про створення комісії з обстеження стану житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4", пунктом 2 якого доручено комісії здійснити обстеження стану житлового будинку за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4 та надати відповідний висновок та/або пропозиції на розгляд Виконавчого комітету Одеської міської ради.
04.12.2021 Одеською державною академією будівництва та архітектури на замовлення Департаменту міського господарства Одеської міської ради підготовлено технічний висновок про стан несучих і огороджувальних конструкцій житлового будинку за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4, в якому зазначено про те, що у результаті проведених обстежень технічний стан несучих і огороджувальних конструкцій житлового будинку за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4 визнаний, в цілому, як аварійний. За результатами візуального обстеження віднесені до категорії стану "4" – аварійний: зовнішні несучі стіни; конструкції перекриття 4 поверху. Пошкодження, що виникли в будинку при нерівномірних осіданнях, відповідають аварійному стану кам`яних конструкцій. Зокрема, це відноситься до відділення тріщинами повздовжніх стін від поперечних та розкриття тріщин на міжвіконних поясах несучих стін більш ніж 5 мм. В аварійному стані знаходиться стіна бокового фасаду по осі 10, яка має крен в бік будівлі по пров. Чайковського, 2, і в даний час тримається від обвалення стіною останнього, який є аварійним. Неприпустимим є демонтаж стіни по осі 9 та А-Б, яка об`єднує фасадну несучу стіну з середньою несучою стіною. Фундаменти під несучі та самонесучі стіни, конструкції даху та покрівлі відносяться до категорії технічного стану "3" – непридатні до нормальної експлуатації. Аналіз результатів попередніх обстежень, виконаних з 2005 року по 2013 рік, свідчить про прогресуючу деградацію, яка в останні роки припинилась при відсутності замочування основи фундаментів. Відносно стабільний стан будівлі в останні роки забезпечується також за рахунок утримання стіни бокового фасаду з боку будівлі за адресою пров. Чайковського, 6 та пров. Чайковського, 2. Ремонтні роботи основної сходової клітини та поверхів виконуються без проектів, в яких би передбачались комплексні першочергові протиаварійні заходи. Незважаючи на оштукатурювання тріщин на стінах, кладка їх знаходиться в порушеному стані, і поява нерівномірних осідань, порушення стін будинку по пров. Чайковського, 2 або динамічні впливи приведуть до їх подальшого порушення і можливо до прогресуючого обвалення. У разі прийняття рішення щодо подальшої експлуатації будинку за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4 необхідно терміново забезпечити проведення комплексу першочергових протиаварійних робіт за окремо розробленим комплексним проектом.
31.05.2023 комісією, створеною рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №261 від 26.08.2021, проведено візуальне обстеження стану житлового будинку за адресою: пров. Чайковського, 4, за результатом якого складено акт, в якому зазначено, що відповідно до технічного висновку, виданого Одеською державною академією будівництва та архітектури "Про стан несучих і огороджувальних конструкцій житлового будинку за адресою: м. Одеса, провулок Чайковського, 4" від 24.12.2021, технічний стан житлового будинку за адресою: м. Одеса, провулок Чайковського, 4 визнаний, в цілому, як аварійний. Зокрема, до категорії стану "4 – аварійний" віднесені зовнішні несучі стіни та конструкції перекриття 4 поверху. В аварійному стані знаходиться стіна торцевого (східного) фасаду, що відокремлена від поздовжніх стін внаслідок осідання та має відхилення в бік сусідньої будівлі по провулку Чайковського, 2 і в даний час тримається останками від обвалення стін останнього, які виконують роль контрфорсів. Незважаючи на оштукатурювання тріщин на несучих та поперечних стінах, їх кладка з каменю-черепашнику знаходиться в порушеному стані, поява нерівномірних осідань внаслідок можливого замокання основи, обвалення стін будинку по провулку Чайковського, 2 або динамічні впливи можуть привести до їх подальшого руйнування і можливо до прогресуючого обвалення. На підставі технічного висновку, виданого Одеською державною академією будівництва та архітектури "Про стан несучих і огороджувальних конструкцій житлового будинку за адресою: м. Одеса, провулок Чайковського, 4" від 24.12.2021, та пропозицій членів комісії з обстеження стану житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4, беручи до уваги, що будинок є пам`яткою культурної спадщини та розташований в межах об`єкту всесвітньої спадщини ЮНЕСКО, члени комісії вважають за доцільне визнати технічний стан будинку в цілому таким, що перебуває в аварійному стані, існує небезпека його подальшого пошкодження та руйнування, у зв`язку з чим він потребує проведення термінових протиаварійних та ремонтно-реставраційних робіт.
23.11.2023 на засіданні Виконавчого комітету Одеської міської ради прийнято рішення №397 "Про результати обстеження житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4", яким вирішено: 
-визнати житловий будинок №4 по провулку Чайковського у місті Одеса таким, що не відповідає технічним і санітарним вимогам (пункт 1);
-з метою збереження пам`ятки культурної спадщини та забезпечення подальшої експлуатації будинку, зазначеного у пункті 1 цього рішення, рекомендувати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" терміново забезпечити проведення комплексу першочергових протиаварійних робіт за окремо розробленим комплексним проектом, а також капітального ремонту, необхідного для приведення будинку у належний технічний стан (пункт 2);
-доручити Приморській районній адміністрації Одеської міської ради передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" матеріали обстеження житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4, для проведення робіт відповідно до пункту 2 цього рішення (пункт 3);
-доручити Департаменту культури, міжнародного співробітництва та європейської інтеграції Одеської міської ради інформувати у визначеному законодавством порядку Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної (військової) адміністрації та Міністерство культури та інформаційної політики України про можливу загрозу руйнування пам`ятки, зазначеної в цьому рішенні, для вжиття ними відповідних заходів реагування (пункт 4).
-контроль за виконанням цього рішення покласти на заступника міського голови – директора Департаменту земельних ресурсів (пункт 5).
30.06.2023 комісією, утвореною згідно з наказом директора Комунального підприємства "ЖКС "Порто-Франківський" №966 від 29.06.2023, у складі голови комісії Рязанової Антоніни (директора Комунального підприємства "ЖКС "Порто-Франківський"), членів комісії: Тихомир Ірини (в.о. начальника юридичного відділу Департаменту міського господарства Одеської міської ради), Філатової Світлани (головного спеціаліста відділу організації житлового сервісу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради), Колесніковича Юрія (начальника відділу дозвільних процедур та збереження об`єктів комунальної власності Комунальної установи "Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради"), Гаврилова Олександра (голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4") складено акт про списання багатоквартирного будинку, що розміщений за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4, з балансу Комунального підприємства "ЖКС "Порто-Франківський".
Відповідно до акту прийому-передачі технічної документації від 30.06.2023 Комунальне підприємство "ЖКС "Порто-Франківський" передало Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" акт списання багатоквартирного будинку з балансу, геопідоснову із зазначенням зовнішніх інженерних мереж, однолінійну схему енергопостачання будинку, схему та акт переобміру площі прибудинкової території, витяг з реєстру актів первинної перевірки димових і вентиляційних каналів за 2022/2023 роки та технічний паспорт у стадії виготовлення.
З метою здійснення заходів зі збереження історичного середовища центральної частини міста, цінної історичної забудови, особливо в ядрі історичного центру Одеси, рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №43 від 05.04.2022 затверджена Міська цільова програма збереження об`єктів культурної спадщини на території Центрального історичного ареалу міста Одеси на 2022-2024 роки.
29.11.2023 Одеською міською радою прийнято рішення №1630-VІІІ про внесення змін до Міської цільової програми збереження об`єктів культурної спадщини на території Центрального історичного ареалу міста Одеси на 2022-2024 роки, яким до пункту 2 зазначеної програми – "Ремонтно-відновлювальні та реставраційні роботи на будівлях, розташованих у центральній частині м. Одеси" (орієнтовні обсяги фінансування на 2024 рік – 180000000 грн) внесено будівлю пам`ятку за адресою: пров. Чайковського, 4.
Не погоджуючись із рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №397 від 23.11.2023 "Про результати обстеження житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4", Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування вказаного рішення. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.06.2024 у справі №420/393/24, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2024, задоволено адміністративний позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" до Виконавчого комітету Одеської міської ради; визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №397 від 23.11.2023. 
Вказані судові рішення мотивовані тим, що Виконавчий комітет Одеської міської ради прийняв рішення, яке виходить за межі його компетенції. Зокрема, суди дійшли висновку про те, що хоча чинним законодавством Виконавчий комітет Одеської міської ради як виконавчий орган міської ради наділений повноваженнями щодо контролю за використанням і схоронністю житлового фонду усіх форм власності, проте відсутній нормативно-правовий акт, який би визначав порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання непридатними для проживання жилих будинків, які відносяться до приватного житлового фонду.
У матеріалах справи також міститься характеристика багатоквартирного будинку, зі змісту якої вбачається, що всі квартири у цьому будинку є приватизованими, що не заперечується жодним учасником справи.
Предметом спору у даній справі є вимога Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" про зобов`язання відповідача виготовити проектно-кошторисну документацію на проведення ремонтно-реставраційних робіт за заявою позивача – об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Театральний, 4.
Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд послався на те, що законодавство не покладає на Виконавчий комітет Одеської міської ради обов`язку виготовлення проектно-кошторисної документації на вимогу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку і відповідач не є тим суб`єктом, який має право виготовляти таку документацію.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".
Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку – це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку – це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників щодо його утримання та управління визначені Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
В силу пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку.
Поряд з цим, за умовами частини сьомої статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" колишні власники (їх правонаступники), які володіли багатоквартирними будинками до моменту приватизації, зобов`язані брати участь у фінансуванні їх ремонту та сприяти організації його проведення у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Спори, що виникають з цього питання, вирішуються судом.
Пунктом 1 Порядку участі в організації та фінансуванні ремонту приватизованих житлових будинків їх колишніх власників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 (далі – Порядок), визначено, що колишні власники багатоквартирних будинків (виконкоми місцевих Рад народних депутатів, місцеві державні адміністрації у містах Києві та Севастополі, підприємства, організації, установи, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких вони перебували) зобов`язані брати участь у роботах по ремонту, потреба в якому виникла після приватизації квартир. Обсяг цих робіт визначається кількістю приватизованих квартир будинку та строком його експлуатації від закінчення будівництва або реконструкції до проведення першого ремонту після приватизації.
Якщо у будинку приватизовані всі квартири, колишній його власник фінансує проведення тільки першого після приватизації ремонту в розмірах, вказаних у додатку до цього Порядку (пункт 5 Порядку).
Положеннями пункту 9 Порядку передбачено, що обстеження будинків, які потребують першого після приватизації ремонту та складання проектно-кошторисної документації на його проведення, покладається на відповідні проектні організації. В обстеженні будинку зобов`язані брати участь представники власників, співвласників будинку та колишнього власника будинку.
Додатком до Порядку є таблиця частки витрат колишнього власника на фінансування першого після приватизації ремонту будинку в процентах від загальної вартості ремонту з урахуванням вартості обстеження та складання проектно-кошторисної документації. Згідно з приміткою до цього додатку при необхідності повної заміни міжповерхових перекриттів будинку або відновлення несучої здібності основних конструктивних елементів (фундамент, стіни, перекриття) незалежно від строку його експлуатації участь колишнього власника у фінансуванні ремонту становить 100 процентів.
Системний аналіз вищенаведених положень чинного законодавства свідчить про те, що на колишнього власника, який володів багатоквартирним будинком до моменту приватизації, покладається обов`язок саме фінансової участі у проведенні капітального ремонту, у тому числі і через призму фінансування виконавчим комітетом міської ради робіт з виготовлення проектно-кошторисної документації відповідною проектною організацією. Водночас жодна норма законодавства не зобов`язує виконавчий комітет міської ради виготовляти проектно-кошторисну документацію на проведення ремонтно-реставраційних робіт у приватизованому багатоквартирному будинку на вимогу створеного у цьому будинку об`єднання співвласників, що безпідставно не враховано апелянтом, який помилково здійснює розширювальне тлумачення встановленого порядку участі колишнього власника у здійсненні першого після приватизації ремонту.
Крім того, як обґрунтовано зазначив в оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд, Виконавчий комітет Одеської міської ради у розумінні чинного законодавства не є проектною організацією, тобто не виступає суб`єктом, що має право виготовляти проектно-кошторисну документацію на проведення ремонтно-реставраційних робіт. 
Виготовлення проектно-кошторисної документації відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності є видом спеціалізованої господарської діяльності, яка може здійснюватися виключно суб`єктами, що мають відповідну професійну компетенцію та, у визначених випадках, дозвільні документи. Виконавчий комітет міської ради як орган у структурі місцевого самоврядування не є таким суб`єктом та не може бути зобов`язаний до вчинення дій, які за своєю правовою природою виходять за межі його компетенції. Зобов`язання органу публічної влади діяти поза межами визначених законом повноважень суперечило б принципу законності, закріпленому, зокрема, у статті 19 Конституції України.
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що заявлена позивачем вимога є чітко визначеною та спрямованою саме на зобов`язання відповідача вчинити конкретну дію – виготовити проектно-кошторисну документацію, а не на участь у фінансуванні чи організації її виготовлення. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд не наділений повноваженнями змінювати предмет позову або підміняти обраний позивачем спосіб захисту іншим, навіть якщо такий спосіб міг би вважатися більш ефективним. Втручання суду у диспозитивні права сторони шляхом фактичної трансформації позовної вимоги суперечило б принципам змагальності та диспозитивності господарського процесу.
Посилання апелянта на обов`язок відповідача "сприяти організації проведення ремонту" не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки такий обов`язок за своєю правовою природою не є тотожним обов`язку безпосереднього виконання проектних робіт або виготовлення проектно-кошторисної документації. У розумінні права та у правозастосовній практиці під "сприянням" розуміється створення умов для реалізації відповідних заходів, зокрема, шляхом участі у фінансуванні, координації або наданні необхідної інформації, але не виконання спеціалізованих функцій суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на професійній основі. Відтак тлумачення скаржника фактично ототожнює різні за змістом юридичні обов`язки, що є помилковим та не ґрунтується на законі.
Саме по собі існування потреби у проведенні ремонтно-реставраційних робіт, навіть з огляду на аварійний стан будинку, не породжує у позивача суб`єктивного права вимагати від відповідача виконання дій, не передбачених законом як його обов`язок. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що судовий захист підлягає лише порушене право, а не абстрактний інтерес у досягненні певного результату. У даному випадку позивач фактично прагне покласти на відповідача додатковий обов`язок, який прямо не встановлений законодавством, що виключає можливість задоволення позову.
Наявність міської цільової програми збереження об`єктів культурної спадщини та включення до неї спірного будинку не змінює правової природи спірних правовідносин, оскільки такі програми є інструментом реалізації бюджетної політики та визначають напрями фінансування. Водночас включення об`єкта до програми не надає позивачу права вимагати від відповідача вчинення конкретних дій поза межами встановлених законом повноважень.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги недоведеність позивачем факту наявності у відповідача обов`язку з виготовлення проектно-кошторисної документації на проведення ремонтно-реставраційних робіт щодо багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, пров. Театральний, 4, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні позову.
Додатково колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права самостійно забезпечити виготовлення проектно-кошторисної документації шляхом звернення до відповідної проектної організації, що відповідає приписам чинного законодавства щодо управління та утримання спільного майна. За наявності у позивача наміру залучити кошти колишнього власника до проведення ремонту, належним способом реалізації такого права могло б бути, зокрема, ініціювання питання щодо фінансування відповідних робіт.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що виготовлення проектно-кошторисної документації передбачає надання проектній організації повного обсягу вихідних даних щодо об`єкта, зокрема технічної документації на будинок. Матеріали справи підтверджують, що така документація була передана позивачу попереднім балансоутримувачем за актом приймання-передачі та перебуває у його володінні і розпорядженні. За таких обставин, саме позивач є суб`єктом, який об`єктивно спроможний ініціювати та забезпечити виготовлення проектно-кошторисної документації шляхом звернення до відповідної проектної організації.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.
Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 29.01.2026 у справі №916/2786/25 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.
Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 29.01.2026 у справі №916/2786/25 – без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ЧАЙКОВСЬКОГО-4".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 07.05.2026.

Головуючий суддя  С.В. Таран

Суддя  К.В. Богатир

Суддя  Л.В. Поліщук