Справа № 287/1329/24
провадження 2/287/198/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року       м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Нижника Г.П.
за участю секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.
розглянувши цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. 
Позов мотивовано тим, що між ним та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 08.09.2016 розірваний. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю. Рішенням суду від 21.10.2026 з позивача стягнуто на користь  ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно, починаючи з 23.06.2016 року до досягнення повноліття старшою дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . У подальшому у позивача змінився сімейний та матеріальний стан: він має третю дитину, від іншого шлюбу, яка перебуває на його утриманні, а також здійснює догляд за бабусею, що потребує стороннього догляду. У зв`язку зі зміною сімейного та матеріального стану, а також погіршенням здоров`я, позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/3 до 1/4 доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Нижнику Г.П.
На запит суду надійшла інформація стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача по справі ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 14.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає.
Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2012 року, від шлюбу мають дітей дочку дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Житомир. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 її батьком вказаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 9).
ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Житомир. У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 її батьком вказаний ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 8).
Також згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього народився син – ОСОБА_5 (а.с. 7). 
Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 08.09.2016 шлюб розірвано, неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишені проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 для подальшого виховання (а.с.10 на лицьовій та зворотній стороні).
Також із автоматизованої системи документообігу суду (КП Д3) перевірено вказані відомості та встановлено, що рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 21.10.2016 у справі №287/322/16-ц, задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно, починаючи з 23.06.2016 року до досягнення повноліття старшою дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 38-39). 
Як убачається з акта обстеження умов проживання від 11.05.2023, комісією проведено обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання без реєстрації ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , під час якого встановлено, що сім`я складається із 2 осіб: ОСОБА_1 - військовослужбовця та ОСОБА_6 пенсіонерки, яка потребує постійного стороннього догляду (а.с. 11).
Спірні правовідносини регулюються положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові від 16.09.2024 р. у справі № 591/6388/22 Верховний Суд зауважив, що сам по собі факт народження другої дитини в новому шлюбі та перебування нової дружини у відпустці по догляду за дитиною не є безумовною підставою для автоматичного зниження розміру аліментів на першу дитину, якщо платник не довів реальне погіршення свого матеріального становища.
Таким чином, вирішуючи спір про зменшення розміру аліментів, суд повинен оцінити не лише формальну наявність обставин, на які посилається платник аліментів, а й їх реальний вплив на його матеріальну спроможність виконувати аліментний обов`язок та забезпечення найкращих інтересів дитини.

Водночас доказів щодо розміру отримуваних доходів, наявних витрат, фактичного матеріального навантаження, погіршення стану здоров`я, а також доказів істотного погіршення свого матеріального становища порівняно з часом ухвалення рішення про стягнення аліментів позивач суду не надав.
Оцінюючи подані докази та наведені доводи, суд виходить із такого.
Суд погоджується з тим, що після ухвалення рішення від 21.10.2016 сімейний стан позивача змінився, оскільки він став батьком ще однієї дитини.
Разом із тим сама по собі зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
За змістом ст. 192 СК України підставою для зміни розміру аліментів є не формальний факт народження інших дітей чи створення нової сім`ї, а доведене погіршення матеріального становища платника аліментів або інші істотні обставини, які об`єктивно впливають на його можливість виконувати аліментний обов`язок у раніше визначеному розмірі.
При цьому суд враховує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він фактично утримує іншу дитину або несе витрати на її забезпечення. Сам по собі факт зазначення позивача батьком у свідоцтві про народження дитини не свідчить про наявність додаткового матеріального навантаження, яке б впливало на його можливість сплачувати аліменти у встановленому розмірі.
Більше того, з наданого самим позивачем акта обстеження умов проживання від 11.05.2023 вбачається, що він проживає разом із бабусею - ОСОБА_6 , яка потребує стороннього догляду. Водночас будь-які докази спільного проживання позивача з матір`ю дитини та дитиною, участі у їх утриманні або здійснення ним регулярних витрат на забезпечення потреб дитини матеріали справи не містять.
Також позивач не надав доказів втрати роботи, істотного зменшення доходів, наявності виняткових витрат чи інших обставин, які б об`єктивно ускладнювали виконання ним аліментного обов`язку в раніше визначеному розмірі.
Крім того, позивач не надав суду повних та достовірних відомостей щодо свого матеріального стану, усіх джерел доходу та фактичного фінансового навантаження, а тому його доводи про істотне погіршення матеріального становища залишилися непідтвердженими належними доказами.
Суд також бере до уваги, що з віком потреби дитини не зменшуються, а навпаки збільшуються, що зумовлює зростання витрат на її утримання, розвиток та навчання. За таких обставин зменшення розміру аліментів без належного доведення необхідності такого зменшення не відповідатиме принципу забезпечення найкращих інтересів дитини.
Отже, суд доходить висновку, що позивачем доведено факт зміни сімейного стану, однак не доведено наявності передбачених ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки належних та достатніх доказів істотного погіршення його матеріального становища, збільшення матеріального навантаження у зв`язку з фактичним утриманням іншої дитини або неможливості виконувати аліментний обов`язок у раніше визначеному розмірі суду не подано.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними та не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, понесені сторонами судові витрати покладаються на позивача.
На підставі статей 180-182, 192 СК України, керуючись статтями 4, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ID-картка НОМЕР_4 видана 04.07.2023 органом 1828, РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	Г.  П.  Нижник