Справа № 164/115/26 
п/с 1-кп/164/144/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року. Селище Маневичі. 

Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючої – судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 , її представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Маневичі кримінальне провадження № 12025035540000125 від 13 листопада 2025 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Сторони погодились, що кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин: ОСОБА_4 , будучи попередньо притягнутим 22 вересня 2025 року Маневицьким районним судом Волинської області до адміністративної відповідальності за вчинення, відповідно, 25 серпня 2025 року о 08 годині 00 хвилин та о 18 годині 30 хвилин домашнього насильства за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, всупереч вимогам ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 12 листопада 2025 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично, на ґрунті неприязних відносин вчинив фізичне та психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 , яке виражалося в словесних образах, у тому числі нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, приниженні та залякуванні, а також завданні ударів кулаками обох рук в ділянки плечей, попереку, стегон та шиї потерпілої, внаслідок чого завдав останній фізичного болю і спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців задньої поверхні правого плечового суглобу, правої поперекової ділянки, внутрішніх поверхонь середньої третини обох стегон, саден задньо-бокової поверхні шиї зліва, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Указані протиправні дії ОСОБА_4 викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку та призвели до її психологічних страждань, погіршення якості життя, що виразилося у втомі, негативних переживаннях та емоційній напруженості, а також втраті енергійності, повноцінного сну, відпочинку, належної самооцінки та позитивних емоцій, емоційної залежності та погіршення життя потерпілої особи. 
Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в умисному, систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
29 січня 2026 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та представника потерпілої ОСОБА_7 була укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 призначається покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. На підставі п.5 ч.1 ст. 91 – 1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком 3 місяці, оскільки обвинувачений повністю визнав свою винуватість та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому та вибачився перед потерпілою. 
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Судом установлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. 
Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
Судом роз`яснені обвинуваченому та потерпілій наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.
Потерпіла та обвинувачений, кожен зокрема, в судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення. 
Захисник просив також затвердити угоду про примирення, оскільки вона є волевиявленням потерпілої та обвинуваченого і умови угоди відповідають інтересам його підзахисного. 
Прокурор та представник потерпілої не заперечували щодо затвердження угоди.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, кожного зокрема, перевіривши угоду про примирення, приходить наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. 
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи вищевикладене, а також щире каяття обвинуваченого, відсутність до нього у потерпілої претензій будь – якого характеру, суд приходить висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення узгодженого сторонами покарання.
Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення, як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами. 
Речовий доказ – відеофайл на диску DVD-R з нагрудних бодікамер поліцейських, наданий 28 грудня 2025 року начальником ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Витрати на залучення експертів, цивільний позов у справі – відсутні. Запобіжний захід не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд –
У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025035540000125 від 13 листопада 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України. 
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки засудженого ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ – відеофайл на диску DVD-R з нагрудних бодікамер поліцейських, наданий 28 грудня 2025 року начальником ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Витрати на залучення експертів, цивільний позов у справі – відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя 
Маневицького районного суду       
Волинської області       ОСОБА_1