РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/420/26
Провадження № 2/293/505/2026

29 квітня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В. 
за участі секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.
представника позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом ОСОБА_3 
до ОСОБА_2 
про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання  

ВСТАНОВИВ:
Процесуальні дії по справі.
ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого просить: 
ухвалити рішення, згідно з яким стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь - ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи із дня пред`явлення даного позову і до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років.
31.03.2026 суд, у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, звернувся до виконавчого комітету Оліївської сільської ради з метою отримання інформації, щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 .
01.04.2026 на адресу суду з Оліївської сільської ради надійшов лист, згідно якого встановлено що гр. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . 
Ухвалою від 06.04.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначив на 29.04.2026.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків, а саме тим, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання спільної дочки, яка продовжує навчання.
Позивач вказує, що спільна дочка сторін - ОСОБА_5 на даний час є повнолітньою, однак продовжує навчання на денній формі навчання в Житомирському медичному інституті на державній основі, проте стипендію не отримує. 
Термін навчання ОСОБА_5 становить з 01.09.2023 по 01.07.2027.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що дочка навчається за денною формою навчання, тому вона позбавлена можливості працювати, а будь-якого іншого самостійного доходу не має. За вказаних обставин позивачка доводить, що потребує матеріальної допомоги від відповідача, для утримання спільної повнолітньої дочки, яка продовжує навчання зокрема, на витрати, пов`язані з поїздом до навчального закладу, витрати на канцелярські товари, харчування, одяг та взуття тощо.
Позивач зауважує, що після досягнення повноліття їх дочки, відповідач ухиляється від її утримання, як дитини, яка продовжує навчання та матеріальної допомоги добровільно не надає.
Доводить, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, є працездатного віку, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання спільних дочки в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечуватиме її з відповідачем рівність при несенні обов`язку утримання дітей.
Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а дочка сторін є особою хоча і повнолітньою, однак такою, що продовжує навчання і потребує матеріальої допоомги, тому за захистом свого порушеного права позивач в інтересах дитини звернулась до суду.
У судове засідання позивачка не з`явились, про час та місце розгляду справи була повідомлені своєчасно та належним чином.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити з мотивів викладених у позові.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимог8и визнав у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.
Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято за результатами оцінки доказів, поданих до суду.
У судовому засіданні від 29.04.2026 відповідно до ч.6 ст. 259, ст. 268 ЦПК України, суд підписав скорочене (вступну та резолютивну частину) рішення суду .
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що стверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконкомом Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 12.03.2008, серії НОМЕР_3 ( а.с. 8). З якого також вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, що видано Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 16.01.2018 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружилась з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого змінила прізвище на « ОСОБА_6 » ( а.с. 7).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади Оліївської територіальної громади ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
За відомостями, що містяться у довідці Житомирського медичного інституту Житомирської обласної ради № 293 від 11.03.2026 ОСОБА_5 є студенткою за напрямком 301 (сестринська справа) коледжу Житомирського медичного інституту, навчання денне, державне з 01.09.2023 по 01.07.2027 ( а.с. 10).
Відповідно до копії довідки про доходи №16, що видана ОСОБА_5 Житомирським медичним інститутом Житомирської області, вбачається що студентка ОСОБА_5 навчається в групі 301 с/с (сестринська справа) та стипендії не отримує ( а.с. 11).
На підтвердження витрат, які несе позивач, що пов`язанні з навчанням дитини до матеріалів справи долучені копії квитанцій (а.с. 13-19,21) та виписка по картці за період 01-02-2026 по 28-02-2026 ( а.с. 20).
Оскільки відповідач ухиляється від добровільного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, позивач за захистом свого порушеного права в інтерсах дтини, звернулась до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 16 ЦК України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Спір у даній справі виник у зв`язку з ухиленням відповідача від добровільного утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.
Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 не досягла 23 років, є донькою ОСОБА_2 (відповідача), та продовжує навчання, не працює, так як навчання проводиться за денною формою, що позбавляє ОСОБА_5 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, а тому, на думку суду, наявні підстави для задоволення позову.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.
Відповідач щодо задоволення позову не заперечив.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
За вказаних фактичних обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат
У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1331,20 грн у дохід держави.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 272, 273,354,355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити .
2. Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 27.03.2026 (дня пред`явлення позову ) і до закінчення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років.
3. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
4. Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
Позивач:  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь 
Повне рішення складено: 04.05.2026
Суддя 	Людмила ЛОСЬ