Справа №705/6809/25
2/705/1098/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року  м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого судді Єщенко О.І., 
за участю:
секретаря судового засідання Остропольської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «УМАНЬ-АГРО» про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ДП «УМАНЬ-АГРО» про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якому просив: визнати за ним, ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 3,46 в умовних кадастрових гектарах, які перебувають у колективній власності КСПП «Гереженівське» с. Гереженівка Уманського району Черкаської області відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0126180, згідно рішення Уманської райдержадміністрації від 09.01.1997 за № 5; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 7124381200:02:000:1507, площею 2,9393 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області та припинити всі речові права на вказану земельну ділянку, які виникли на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 036903 від 13.02.2003.
В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,46 в умовних кадастрових гектарах, які перебувають у колективній власності КСПП «Гереженівське» с. Гереженівка Уманського району Черкаської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0126180, згідно рішення Уманської райдержадміністрації від 09.01.1997 за № 5. Він є сином покійного, спадкоємцем першої черги та єдиним спадкоємцем після смерті свого батька за заповітом. Інших спадкоємців немає. Маючи намір прийняти спадщину, він звернувся до Другої уманської державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, але нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2025, мотивуючи тим, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не можливо у зв`язку з відсутністю права власності на неї у померлого ОСОБА_2 . Справа в тому, що після отримання сертифікату його батьком було подано заяву до Уманського Держгеокадастру про видачу державного акту на земельну ділянку. На підставі рішення Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області «Про затвердження технічної документації та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю» № 5-2 від 09.01.2003, ОСОБА_2 був у списку громадян на видачу державного акту на право приватної власності згідно сертифікату ЧР № 0126180. Згодом на ОСОБА_2 був зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 036903, але не був виданий власникові, оскільки власник помер, а тому право власності на земельну ділянку покійний не набув. Тобто Гереженівська сільська рада передала у власність земельну ділянку його покійному батькові, а вже 08.11.2017 Дмитрушківська сільська рада, котра стала правонаступником Гереженівської сільської ради передала дану земельну ділянку в оренду ДП «Умань-Агро» строком на 17 років, хоча дана земельна ділянка не перебуває у власності Дмитрушківської сільської ради. Зважаючи на ситуацію, яка склалася, нотаріусом було рекомендовано за вирішенням даного питання звернутися до Уманського міськрайонного суду, оскільки станом на сьогодні не можливо переоформити дане спадкове майно на його ім`я без скасування державної реєстрації земельної ділянки та всіх речових прав, які виникли на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 036903 від 13.01.2003.
11.12.2025 представником відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Науменко А.О. у системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог та встановити належними відповідачами осіб, які уклали договір оренди. В обґрунтування підстав для відмови зазначила, що за даними архіву Головного управління наявний державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 036903, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 406-07 та виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 7124381200:02:000:1507. Державний акт видано на підставі рішення сесії Гереженівської сільської ради народних депутатів № 5-2 від 09.01.2003. Варто зазначити, що інформація про земельні ділянки, право власності/користування містилась у Державному реєстрі земель. У 2013 році набув чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр». За даними Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 7124381200:02:000:1507 площею 2,9393 га, віднесена до категорії земель – землі сільськогосподарського призначення; цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7124381200:02:000:1507 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі державного акта серії ІІІ-ЧР № 036903 від 13.02.2003. Окрім того, наявна інформація щодо зареєстрованого права оренди земельної ділянки за Дочірнім підприємством «УМАНЬ-АГРО», строк дії речового права – 12.11.2034. Земельна ділянка зареєстрована на підставі Технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», ОСОБА_3 . Земельна ділянка з кадастровим номером 7124381200:02:000:1507 була перенесена з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру на підставі Технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Головне управління не вбачає підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки. Заявнику у разі потреби можливо скасувати оренду на земельну ділянку, що виникла 12.11.2017, а щодо земельної ділянки необхідно зареєструвати право власності на підставі спадкових документів.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначав, що позовні вимоги підтримує. Просив позов задовольнити.
Представник позивача Єременко І.В. у судовому засіданні поданий позов підтримала, просила суд його задовольнити у повному обсязі. Зазначила про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, у тому числі скасування державної реєстрації земельної ділянки, оскільки без задоволення такої вимоги позивач буде позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права.
Представник відповідача Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, 02.03.2026 до суду надійшов лист за підписом сільського голови Шевчук Т., в якому зазначено, що Дмитрушківська сільська рада просить суд справу слухати у відсутність їх представника та винести рішення у відповідності до правових вимог законодавства України.
Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Науменко А.О. просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. 
Представник відповідача ДП «УМАНЬ-АГРО» у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Гереженівка Уманського району Черкаської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20 вересня 1999 року виконкомом Гереженівської сільської ради Уманського району, актовий запис № 9. 
Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0126180, виданого 20.01.1997, ОСОБА_2 20.01.1997 на підставі рішення Уманської районної державної адміністрації від 09.01.1997 № 5 на праві власності належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Гереженівське» розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості).
За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 28.07.1999, посвідчений секретарем виконкому Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області Бень Л.В., реєстр. № 24, згідно з яким заповів все своє майно ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_2 та його єдиним спадкоємцем за заповітом та законом. 
За результатом звернення до Другої уманської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 постановою державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори Великою К.С. від 18.09.2025 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,9393 га, кадастровий номер 7124381200:02:000:1507, надану для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження якої: Черкаська область, Уманський район, Гереженівська сільська рада, у зв`язку з відсутністю права власності на вищевказану земельну ділянку у померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
У постанові державного нотаріуса зазначено, що згідно архівного витягу № 04-05/223 від 12.09.2025 з рішення Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області «Про затвердження технічної документації та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю» № 5-2 від 09.01.2003, наданого Архівним відділом Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, ОСОБА_2 був у списку громадян на видачу державного акту на право приватної власності згідно сертифікату ЧР № 0126180. Згідно відповіді головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 29-23-0.31-8880/2-24 від 25.12.2024 на ОСОБА_2 був зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР № 036903 згідно рішення Гереженівської сільської ради від 09.01.2003 № 5-2, але не був виданий власникові так, як власник на момент реєстрації та видачі державного акту був померлим. На момент видачі даного акту був чинним Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (редакція від 01.01.2002), відповідно до ст.ст. 125, 126 якого право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникало після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, зокрема державного акта та його державної реєстрації. Отже, зважаючи на вищевикладені факти, померлий ОСОБА_2 використав право на виділення належної йому земельної частки (паю), проте не набув права власності на виділену земельну ділянку, оскільки не одержав документа, що посвідчує право власності на неї.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 450478582 від 04.11.2025 на земельну ділянку кадастровий номер 7124381200:02:000:1507 площа 2,9393 га оформлене право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) Орендар: Дочірнє підприємство «УМАНЬ-АГРО». Орендодавець: Дмитрушківська сільська рада.
Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
За змістом статей 1216, 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до роз`яснень пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам – власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно з абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Статтею 392 ЦК України передбачено, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.
Враховуючи, що за життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,46 в умовних кадастрових гектарах із земель КСПП «Гереженівське», позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька, однак у зв`язку з оформленням державного акта на право приватної власності на землю після смерті спадкодавця та не отримання ним вказаного документа, не може оформити свої спадкові права, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право на дану земельну частку (пай).
Щодо вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення всіх речових прав на вказану земельну ділянку, які виникли на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 036903 від 13.02.2003, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-УІ).
Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
В абзаці 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову у державній реєстрації прав, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Як зазначено вище і підтверджується матеріалами справи, спадкодавець ОСОБА_2 не отримав державний акт про право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 036903, зареєстрований згідно з рішенням Гереженівської сільської ради від 09.01.2003 № 5-2, оскільки на момент його реєстрації та видачі був померлим.
Суд не бере до уваги твердження представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про те, що Головне управління не вбачає підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки, заявник у разі потреби може скасувати оренду на земельну ділянку, а щодо земельної ділянки необхідно зареєструвати право власності на підставі спадкових документів, оскільки позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості визнати право власності на спадкове майно, що також підтверджено у постанові державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори Великої К.С. від 18.09.2025. 
На переконання суду скасування договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 7124381200:02:000:1507 не відновить порушених прав позивача.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_1 , а тому позов слід задовольнити у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 11, 12, 13, 49, 76, 81, 82, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 3,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), які перебувають у колективній власності КСПП «Гереженівське с. Гереженівка Уманського району Черкаської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0126180 від 20 січня 1997 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 відповідно до рішення Уманської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року № 5.
Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 7124381200:02:000:1507, площею 2,9393 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Гереженівської сільської ради Уманського району Черкаської області та припинити всі речові права на вказану земельну ділянку, які виникли на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 036903 від 13 лютого 2003 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: Дмитрушківська сільська рада Уманського району Черкаської області; Черкаська область, Уманський район, с. Дмитрушки, вул. Петропавлівська, 19; код ЄДРПОУ 26261442.
Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області; Черкаська область, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131; код ЄДРПОУ 39765890.
Відповідач: ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО «УМАНЬ-АГРО»; Черкаська область, Уманський район, с. Гереженівка, вул. Грушевського, 61; код ЄДРПОУ 34571712.

Суддя            О.І.Єщенко