П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2026  	Справа №607/8407/26 Провадження №3/607/2913/2026	
  	м. Тернопіль	 	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участю прокурора Гарасимика А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 та його захисника Ороновської О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , лікар-ортопед-травматолог відділення екстреної медичної допомоги КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

встановила:

ОСОБА_1 , будучи лікарем-ортопедом-травматологом відділення екстреної медичної допомоги Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», який є членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, та відповідно до пп. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі – Закону), примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, а саме 13.03.2026 о 23:55 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
15.05.2026 до суду надійшло клопотання захисника Ороновської О.М. про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння. У клопотанні зазначено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки умисної форми вини. Зокрема, він раніше подав декларацію кандидата на посаду відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції», що свідчить про належне ставлення до виконання обов`язків щодо фінансового контролю та розкриття відомостей про свій майновий стан. На думку захисника, така поведінка свідчить про відкритість ОСОБА_1 та відсутність у нього наміру приховати інформацію про доходи, активи та зобов`язання. Факт попереднього декларування, на переконання захисника, об`єктивно спростовує наявність умислу, оскільки ОСОБА_1 вже подав відомості про свій майновий стан, що виключає логіку свідомого ухилення від подання наступної декларації. За таких обставин він не усвідомлював протиправного характеру своєї бездіяльності на момент спливу строку подання декларації, що виключає інтелектуальний елемент умислу. Крім того, після встановлення факту пропуску строку ОСОБА_1 самостійно подав відповідну декларацію та усунув допущене порушення. Захисник вважає, що така поведінка є несумісною з умисним ухиленням від виконання обов`язку, оскільки за наявності умислу особа, навпаки, продовжувала б уникати декларування. Також захисник зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутня й необережна форма вини. Зокрема, він звертався за роз`ясненнями щодо необхідності подання декларації та порядку її подання, однак отримав неправильну інформацію про те, що подавати щорічну декларацію не потрібно, оскільки ним уже була подана декларація кандидата на посаду. За таких обставин ОСОБА_1 , на думку захисника, добросовісно вважав, що діє відповідно до вимог законодавства та наданих йому роз`яснень. Крім того, захисник вказує на відсутність вини у формі недбалості, оскільки ОСОБА_1 не ігнорував своїх обов`язків та не проявляв байдужого ставлення до виконання вимог закону, а навпаки намагався належним чином з`ясувати порядок декларування та виконати відповідний обов`язок. Окремо захисник зазначає, що ОСОБА_1 не володіє спеціальними знаннями у сфері законодавства, зокрема антикорупційного. Тому він звернувся за консультацією до юрисконсульта КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», який запевнив його, що у зв`язку з поданням декларації кандидата на посаду, в якій уже були відображені відомості про майновий стан за 2024 рік, подавати ще одну декларацію не потрібно. Відтак, на думку захисника, несвоєчасне подання ОСОБА_1 щорічної декларації стало наслідком неправильного розуміння вимог законодавства, а не умисного ухилення від виконання встановленого законом обов`язку. Крім того, захисник звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, а з матеріалів справи не вбачається, коли саме ОСОБА_1 було поінформовано про необхідність подання щорічної декларації та коли він ознайомився з наказом директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 06.01.2025 № 42/1. Також захисник зазначає, що несвоєчасне подання декларації не спричинило жодних негативних наслідків для державних чи суспільних інтересів, не завдало шкоди бюджету, не порушило прав третіх осіб та не вплинуло на здійснення функцій держави чи місцевого самоврядування. У зв`язку з цим захисник вважає, що у даному випадку відсутній не лише факт заподіяння шкоди, а й сама можливість настання суспільно небезпечних наслідків, що свідчить про мінімальний ступінь суспільної шкідливості діяння.
У судовому засіданні 28.05.2026 прокурор Гарасимик А.О. подав заперечення на клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння. У поданих запереченнях прокурор навів характеристику об`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та зазначив, що визнання малозначними корупційних правопорушень або правопорушень, пов`язаних з корупцією, є неприпустимим. З огляду на викладене прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.
У судовому засіданні 10.06.2026 ОСОБА_1 , підтвердивши суду, що йому зрозумілі роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, пояснив, що не мав умислу на несвоєчасне подання декларації. З його слів, він не був належним чином поінформований про обов`язок подання декларації, а юрист лікарні не повідомив йому про необхідність її подання. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що йому було вказано лише на необхідність подання декларації кандидата на посаду та декларації за 2025 рік. Крім того, ОСОБА_1 повідомив суду, що отримав відповідь від НАЗК про відсутність ознак правопорушень, передбачених КК України та КУпАП.
Захисник Ороновська О.М. у судовому засіданні 10.06.2026 подане нею клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю діяння підтримала з наведених у ньому підстав та вказала на недоведеність умисної форми вини.
У судовому засіданні 10.06.2026 прокурор Гарасимик А.О. підтримав складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а також свої письмові заперечення.
Ознайомившись з клопотанням захисника та письмовими запереченнями прокурора, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника та прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого висновку:
диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування – особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Згідно з п.п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: голови та члени експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері охорони здоров`я (крім керівників закладів охорони здоров`я центрального, обласного, районного, міського (міст обласного значення, міст Києва та Севастополя) рівня, голів та членів експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та військово-лікарських комісій).
Згідно з п. 45-1 р. II Роз`яснень щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 (зі змінами), декларантами є всі особи, які входять (призначені / відряджені) до складу відповідних комісій / включені до Переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд (Перелік лікарів), згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови / члена / секретаря комісії тощо, а також від строку перебування в складі відповідної комісії / у Переліку лікарів (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів).
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024 №1338 установлено, що у закладах охорони здоров`я, в яких організовується проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у строк до 3 грудня 2024 р. визначається та затверджується наказом керівника такого закладу охорони здоров`я перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд, а також перелік адміністраторів для забезпечення роботи таких команд.
Наказом директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 24.01.2025 №17-к ОСОБА_1 з 03.02.2025 прийнято за основним місцем роботи на посаду брата з медичного масажу відділення реабілітації амбулаторне.
Відповідно до наказу директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 19.03.2025 №63-к ОСОБА_1 , брата медичного оздоровчо-реабілітаційного центру переведено на посаду лікаря-ортопеда-травматолога відділення реабілітації стаціонару для військовослужбовців з 20.03.2025.
Згідно з наказом директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 01.09.2025 №266-к ОСОБА_1 , лікаря-ортопеда-травматолога відділення реабілітації стаціонару для військовослужбовців переведено на посаду лікаря-ортопеда-травматолога відділення екстреної медичної допомоги з 01.09.2025.
Наказом директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 21.03.2025 №66 «Про внесення змін до наказу №131 від 04.12.2024р. Про затвердження Переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та Переліку адміністраторів, що забезпечують роботу експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи» затверджено перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», до якого включено лікаря-травматолога-ортопеда ОСОБА_1 .
Таким чином, ОСОБА_1 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та, відповідно, є суб`єктом декларування.
Відповідно до п. 4 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338, експертні команди у своїй роботі керуються Конституцією України, Законом України «Про запобігання корупції», іншими законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами центральних органів виконавчої влади.
Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку № 252/23 визначено, що щорічна декларація – декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи лікарем-ортопедом-травматологом відділення екстреної медичної підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», який є членом експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рікдо 00:00 01.04.2025.
Однак відповідно до інформації, яка наявна в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 , подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 ріклише 13.03.2026 о 23:55, оприлюднивши її на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:
- даними, які містяться у протоколі №162 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 15.04.2026,в якому зафіксовані конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- скріншотом з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, з якого вбачається, що 13.03.2026 о 23:55 ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік;
- щорічною декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, поданою ОСОБА_1 13.03.2026 о 23:55;
- рапортом оперуповноваженого 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України В. Вахрамєєвої від 06.04.2026, згідно з яким в ході телефонної розмови ОСОБА_1 повідомив, що з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» ознайомлений. Щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, ОСОБА_1 повідомив, що забув про необхідність подання даної декларації, тому подав її несвоєчасно 13.03.2026;
- поясненнями ОСОБА_1 від 15.04.2026, відповідно до яких ним не була подана щорічна декларація у зв`язку тим, що він не знав, що потрібно було подати декларацію за попередній рік. Його було прийнято на роботу в 2025 році на посаду ортопеда-травматолога, і юрист лікувального закладу повідомив його, що потрібно подати тільки декларацію кандидата, у зв`язку з цим він не подав декларацію за 2024 рік. Жодного умислу щодо несвоєчасного подання декларації у нього не було;
- довідкою, виданою 28.04.2026 оперуповноваженою 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України В. Вахрамєєвою, відповідно до якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, пов`язаної з корупцією, не притягувався;
- витягом (скріншотом) зі сторінки НАЗК;
- копіями запитів Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №31524-2026 від 13.03.2026, №21828-2026 від 19.02.2026 «Про надсилання запиту щодо надання інформації та копій документів»;
- копіями відповідей КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 16.03.2026 №518, від 24.02.2026 №365 на запити;
- копією статуту КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» №8/38/12 від 19.04.2024;
- копією рішення Тернопільської міської ради №8/38/12 від 19.04.2024 «Про внесення змін до Статуту комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги»;
- копією витягу з наказу директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 24.01.2025 №17-к;
- копією витягу з наказу директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 19.03.2025 №63-к ;
- копією витягу з наказу директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 01.09.2025 №266-к;
- копією особової картки працівника №1878 від 24.01.2025;
- копією посадової інструкції лікаря ортопеда-травматолога відділення реабілітаційного стаціонару КП 2221.2, затвердженою директором КНП «ТМКЛШД» ОСОБА_2 24.03.2025;
- копією наказу директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 21.03.2025 №66 «Про внесення змін до наказу №131 від 04.12.2024р. Про затвердження Переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та Переліку адміністраторів, що забезпечують роботу експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи»;
- копією наказу директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 04.12.2024 №121 Про затвердження Переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та Переліку адміністраторів, що забезпечують роботу експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи»;
- копією наказу директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 31.12.2024 №151 «Про внесення змін до наказу №138 від 29.12.2024 «Щодо реформи МСЕК та впровадження оцінювання повсякденного функціонування осіб в умовах КНП «ТМКЛШД»»;
- копією Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи в КНП «ТМКЛШД»;
- копією наказу директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 06.01.2025 №42/1 «Про необхідність подачі Е-декларації лікарям, адміністраторам, реєстраторам, які проводять оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд в КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», відповідно до якого відповідальній особі за впровадження оцінювання повсякденного функціонування осіб в умовах КНП «ТМКЛШД» заступнику директора ОСОБА_3 наказано довести до відома усім лікарям, які проводять оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд згідно Додатку № 1, адміністраторам, що забезпечують роботу експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи згідно Додатку № 2, реєстраторам, що забезпечують роботу експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи згідно Додатку № 3, під особистий підпис про необхідність подачі Е-декларації. Подача Е-декларації здійснюється: перед призначенням на відповідну посаду (подає претендент); щорічно – до 01 квітня; перед звільненням – за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; після звільнення – до 01 квітня наступного року (за минулий рік, у якому особа звільнилась чи переведена на іншу посаду, яка не зобов`язує декларувати дохід і майно; після притягнення до відповідальності за неподання, несвоєчасне подання або подання з недостовірними даними е-декларації - обов`язкове подання електронних декларацій з достовірними відомостями.
- додатком № 1 до наказу від 06.01.2025 №42/1, з якого вбачається, що лікарям, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд в КНП «ТМКЛШД», зокрема лікарю травматологу ОСОБА_1 доведено до відома наказ від 06.01.2025 №42/1, що підтверджується його підписом;
- довідкою, виданою оперуповноваженою 4-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) УСР в Тернопільській області ДСР Національної поліції України В. Вахрамєєвою, про технічні несправності та перебої у роботі Реєстру;
- копією витягу з положення про Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженим наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №17 від 06.11.2019.
Таким чином, зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.
Оцінюючи доводи ОСОБА_1 та його захисника в їх сукупності, суд доходить висновку, що вони не спростовують встановлених обставин справи та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з огляду на таке.
Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності умисної форми вини через попереднє подання декларації кандидата на посаду, оскільки подання такої декларації не звільняє особу від обов`язку подання щорічної декларації, передбаченого ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Зазначені декларації є різними за правовою природою, підставами та строками подання. 
Щодо відсутності наміру приховати майновий стан, як на цьому наголошує захисник, слід зазначити, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не передбачає обов`язкового встановлення мети приховування майна, доходів чи інших відомостей. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме у несвоєчасному поданні декларації без поважних причин. 
Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1  щодо отримання неправильних роз`яснень від юрисконсульта лікарні, оскільки жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту надання ОСОБА_1 таких роз`яснень матеріали справи не містять. Самі лише пояснення особи та її захисника не можуть вважатися достатнім доказом існування відповідної консультації. Крім того, навіть у разі отримання помилкових усних роз`яснень від юрисконсульта це не звільняє суб`єкта декларування від обов`язку самостійно дотримуватися вимог закону. Відповідно до ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Водночас наказом директора КНП «ТМКЛШД» від 06.01.2025 №42/1 прямо передбачено обов`язок щорічного подання декларацій до 01 квітня, а додатком до цього наказу підтверджується ознайомлення ОСОБА_1 із його змістом під особистий підпис. Отже, він був належним чином поінформований про обов`язок щорічного декларування та строки його виконання.
Необґрунтованими є доводи захисту щодо відсутності необережної форми вини. Так, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Якщо виходити із версії захисту про те, що ОСОБА_1 не перевірив самостійно вимоги законодавства та обмежився усними поясненнями третіх осіб, така поведінка, навпаки, свідчить про недбале ставлення до виконання покладених законом обов`язків. Особа повинна була і могла пересвідчитися у наявності або відсутності обов`язку декларування шляхом ознайомлення з вимогами закону, роз`ясненнями НАЗК або внутрішніми документами закладу.
Аргумент щодо відсутності спеціальних знань у сфері антикорупційного законодавства також не може бути прийнятий судом до уваги. Закон не ставить виконання обов`язку щодо подання декларації у залежність від наявності в особи спеціальних юридичних знань. ОСОБА_1 є повнолітньою дієздатною особою, яка займає посаду члена експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, а тому зобов`язаний знати та виконувати вимоги законодавства, які безпосередньо стосуються його посади.
Суд також не бере до уваги доводи захисника щодо відсутності негативних наслідків діяння, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, має формальний склад правопорушення, тобто не вимагається настання будь-яких шкідливих наслідків. Суспільна шкідливість такого діяння полягає у порушенні встановленого державою механізму фінансового контролю та забезпечення прозорості діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Крім того, несвоєчасне подання декларації тривало майже рік після спливу встановленого законом строку, а тому не може бути визнане таким, що характеризується незначним ступенем суспільної шкідливості.
Беручи до уваги встановлені матеріалами справи обставини, суд доходить висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не є малозначним, у розумінні ст. 22 КУпАП, оскільки таке є правопорушенням, пов`язаним з корупцією, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, суперечить принципам запобігання і протидії корупції та вчинення такого порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, а тому суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення.
Обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчили про його малозначність, матеріали справи не містять.
Суд також звертає увагу на суперечливість заявленого захисником клопотання, у якому захисник просить закрити провадження у справі на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого діяння, одночасно наполягаючи на відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Так, застосування положень ст. 22 КУпАП можливе лише у випадку встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення та її вини у його вчиненні. За змістом зазначеної норми у разі малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. Отже, застосування ст. 22 КУпАП не передбачає закриття провадження у справі з підстав відсутності події чи складу правопорушення, а навпаки передбачає встановлення факту його вчинення та винуватості особи. Крім того, перелік підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 247 КУпАП, яка не передбачає такої підстави, як малозначність вчиненого діяння. Відтак доводи захисника про одночасну відсутність вини ОСОБА_1 та необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю є взаємовиключними та не узгоджуються з положеннями КУпАП.
Відповідно до роз`яснень, викладених у абз. 9 пп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебування (тримання) під вартою тощо.
На підставі наведених положень законодавства, у судовому засіданні не встановлено наявності поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому його слід притягнути до відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.
При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі, передбаченому санкцією статті.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-6 ч. 1, 221, 276, 277, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, який стягнути в дохід держави.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя	Н. П. Воробель