КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №22-ц/824/9277/2026
справа №697/1171/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.,
суддів Желепи О.В., Соколової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Климович Тетяною Дмитрівною, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2026 року, постановлену під головуванням судді Гончарука В.П., повна ухвала складена 03 лютого 2026 року,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:
1. Короткий виклад обставин у справі.
У травні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про розірвання шлюбу, у якому просила шлюб, зареєстрований 21 лютого 2023 року Дніпровським відділом ДРАЦС у місті Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ), розірвати.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 серпня 2025 року цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направлено за встановленою територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2026 року позов залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України. 
Залишивши без розгляду позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції вказав, що позивачка, будучи належним чином повідомленою про судові засідання у справі, призначені на 01 грудня 2025 року та 03 лютого 2026 року у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала.
Відтак, суд зробив висновок про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Климович Т.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Зазначає, що відповідно до статей 44, 182 ЦПК України учасники справи мають право викладати свої вимоги та заперечення. Згідно статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що прохальна частина позовної заяви містить клопотання позивачки розглядати справу за її відсутності та відсутності її представника.
Отже, на думку скаржниці, оскаржувана ухвала є помилковою та такою, що постановлена без врахування клопотання позивачки у позовній заяві.
Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу на адресу Київського апеляційного суду не надходило.
5. Позиція учасників справи.
В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомляли.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
Установлено, що ОСОБА_1 звернулась до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 21 лютого 2023 року Дніпровським відділом ДРАЦС у місті Києві Центрального МУ МЮ (м. Київ) (а.с. 1-3).
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20 серпня 2025 року цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направлено за встановленою територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва (а.с. 29-30).
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено у справі судове засідання на 01 грудня 2025 року (а.с. 38-39).
Відповідно до даних довідки про доставку електронного документу (яка не містить підпису відповідального працівника) документ в електронному вигляді "ухвала про відкриття провадження" від 23 вересня 2025 року, а також (за наявності) закріплені до нього файли надіслані одержувачу Климович Т.Д. в її електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 14 жовтня 2025 року (а.с. 40).
Згідно даних протоколу судового засідання від 01 грудня 2025 року убачається, що у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, розгляд справи відкладено на 03 лютого 2026 року (а.с. 45).
03 лютого 2026 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2026 року позов залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України (а.с. 49).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення заяви без розгляду ? це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.
Положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13).
Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення (аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №9901/278/21).
Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови ВС від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, від 12 травня 2022 року у справі №645/5856/13-ц).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя
Відповідно до частини 1 статті 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;
Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що реалізація учасником справи процесуального права на подання заяви про розгляд справи за його відсутності не обмежується поданням окремого письмового клопотання після відкриття провадження у справі.
Так, відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 убачається, що у її прохальній частині позивачка, окрім вимог про розірвання шлюбу, залишення їй шлюбного прізвища та покладення судових витрат на відповідача, також просила суд розглядати справу за відсутності позивачки та її представника.
Отже, матеріали справи містили волевиявлення позивачки щодо розгляду справи за її відсутності, яке було викладене безпосередньо у тексті позовної заяви та не відкликане у подальшому.
Проте, постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним обставинам та дійшов помилкового висновку про відсутність заяви позивачки про розгляд справи за її відсутності.
Колегія суддів зазначає, що за змістом пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача можливе лише за сукупності таких умов: належного повідомлення позивача про судове засідання, його повторної неявки та відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності.
Наявність у матеріалах справи відповідної заяви виключає можливість застосування наслідків, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, за умови, що нез`явлення позивача не перешкоджає розгляду справи.
При цьому предметом спору у даній справі є розірвання шлюбу, справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, а тому відсутність позивачки та її представника у судовому засіданні сама по собі не перешкоджала вирішенню спору по суті на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Також колегія суддів враховує, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, з яких дійшов висновку про неможливість розгляду справи за відсутності позивачки, попри наявність відповідного клопотання.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду є помилковим та таким, що не відповідає вимогам процесуального закону.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 , подану адвокатом Климович Тетяною Дмитрівною, задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова