Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/558/26
Провадження № 2/348/894/26

12 червня 2026 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у м. Надвірна Івано-Франківської областіцивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Процесуальні дії у справі.
04.03.2026 ТОВ «Свеа Фінанс» пред`явило позов, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 19162,50 гривень. В обґрунтування позовних вимог наведено таке. 07.02.2025 між ТОВ «Лінеуа Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №5301246, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором. 29.09.2025 між ТОВ «Лінеуа Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-38/25 відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Відповідач неналежно виконував умови договору, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, що становить 19162,50 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 гривень; заборгованість за відсотками - 11162,50 гривень; пеня - 2500,00 гривень; комія - 500,00 гривень. Відповідач заборгованість не погасив, а тому позивач просить стягнути ці кошти з відповідача.
05.03.2026 суд залишив позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.
16.03.2026 суд прийняв до розгляду та відкрив провадження у даній справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
09.04.2026 на підставі розпорядження №174 проведено повторний розподіл справи.
09.04.2026 суд прийняв справу до розгляду після повторного розподілу, постанвив проводити судовий розгляд в повідомленням (викликом) учасників.
12.06.2026 представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 
12.06.2026 відповідач в судове засідання не з`явився, 24.03.2026 подав відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначив, що частково не погоджується із заявленими вимогам. Зазначає, що позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі, який є завищеним та неспівмірним із фактично отриманими коштами. Нараховані відсотки, комісії та штрафні санкції значно перевищують суму основного боргу. Просить зменшити розмір заявленої до стягнення заборгованості, зменшити розмір неустойки, відмовити у стягненні надмірних відсотків та штрафних санкцій.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд встановив:
07.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір №5301246. Договір був підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит в сумі 5000,00 гривень на 360 днів зі сплатою процентів: стандартна процентна ставка у розмірі 0,95 % в день.
Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.09.2025 кошти відповідачу були перераховані на картку НОМЕР_1  в сумі 5000,00 гривень.
29.09.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-38/25, відповідно до умов якого до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5301246 в сумі 19162,50 гривень, що підтверджується витягом з реєстру боржників від 29.09.2025, який є додатком до договору факторингу.
Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача становить 19162,50 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 гривень; заборгованість за відсотками - 11162,50 гривень; пеня - 2500,00 гривень; комія - 500,00 гривень.
Оцінка суду.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором .
Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.
Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Судом встановлено, що відповідач отримав кошти за вищевказаним кредитним договором, заборгованість за договором повністю не погасив, хоча відповідно до умов договору зобов`язаний був це зробити. Позивачу відступлено право вимоги за вказаними кредитним договором, а отже відповідач зобов`язаний провести виконання зобов`язань на користь нового кредитора.
Розмір процентів за користування кредитом, визначений умовами кредитного договору, відповідає вимогам чинного законодавства, узгоджений сторонами. При укладенні договору відповідач був ознайомлений з розміром процентної ставки, а також з орієнтовною вартість кредиту та витратами споживача у випадку отримання кредиту. 
Відповідно до п.18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоча умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки, проте у період воєнного стану така не підлягає стягненню. У зв`язку із викладеним, вимога про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 2500,00 гривень не підлягає до задоволення.
Що стосується стягнення з відповідача комісії у розмірі 500,00 гривень, враховуючи, що стороною позивача не надано детальлний перелік послуг, які були надані споживачу за сплату комісії, а відповідач заперечує проти задоволення позову в цій частині, суд доходить висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення комісії з відповідача слід відмовити. 
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи це, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2245,56 гривень.
Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,
ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі16162 (шістнадцять тисяч сто шістдесят дві) гривні 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» судовий збір у розмірі 2245 гривень 56 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс», ідентифікаційний код 37616221, місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8.
Відповідач -  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 12.06.2026. 

Суддя Матолич В.В.