ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/8967/25 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро 2016» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро 2016» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6484 від 09.06.2025 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро 2016» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро 2016» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуване рішення не містить в собі мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, як і не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. При цьому, відповідачем не конкретизовано, що саме стало підставою для прийняття такого рішення та яка саме інформація слугувала для такого висновку. 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що права позивача оскаржуваним рішенням не порушуються, а відтак позовні вимоги є безпідставними, на обґрунтування чого зазначається, що підставою для прийняття рішення податковим органом про зупинення реєстрації податкової накладної приймається не на підставі інформації, що міститися в базі АІС «Податковий блок», а відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019р. №1165.
Також апелянт наголошує, що внесення до АІС «Податковий блок» податкової інформації щодо відповідності ТОВ «Олександрівка-Агро 2016» критеріям ризиковості платника податку, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.
В апеляційній скарзі також містяться заперечення Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2025 та від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Олександрівка-Агро 2016» зареєстроване в якості юридичної особи 27.01.2016, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Комісією Головного управління ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 08.04.2025 прийнято рішення №4326 про відповідність ТОВ «Олександрівка-Агро 2016» критеріям ризиковості платника податку, підстава п.8 Критеріїв ризиковості з підстав «у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності», а саме: «06 - платник податку залучений до здійснення групою платників податку, у тому числі щодо яких прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, циклу операцій один із одним щодо придбання/реалізації одного і того ж товару/послуги для формування штучного обсягу такого товару/послуги; 12 - постачання товарів/послуг платнику (ам) податку, щодо якого(их) прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковостіплатника податку, якщо дата подання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за операцією з постачання припадає на періоди після дати прийняття щодо покупця рішення про відповідність такого покупця критеріям ризиковості платника податку; 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю; 17 - формування реєстраційного ліміту (СУМнакл)за рахунок операцій із придбання робіт та послуг в значних обсягах за відсутності об`єктивних умов (можливостей) їхнього використання в господарській діяльності».
ТОВ «Олександрівка-Агро 2016» 29.05.2025 направлено повідомлення про надання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку із відповідними додатками.
Після розгляду зазначеного вище повідомлення від 29.05.2025 №1, Комісією Головного управління ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 09.06.2025 №6484 про відповідність ТОВ «Олександрівка-Агро 2016» критеріям ризиковості платника податку.
Вказане рішення прийнято у зв`язку з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 29.05.2025 №1 за підстав: 06 - платник податку залучений до здійснення групою платників податку, у тому числі щодо яких прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, циклу операцій один із одним щодо придбання/реалізації одного і того ж товару/послуги для формування штучного обсягу такого товару/послуги; 12 - постачання товарів/послуг платнику (ам) податку, щодо якого(их) прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковостіплатника податку, якщо дата подання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за операцією з постачання припадає на періоди після дати прийняття щодо покупця рішення про відповідність такого покупця критеріям ризиковості платника податку; 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю; 17 - формування реєстраційного ліміту (СУМнакл)за рахунок операцій із придбання робіт та послуг в значних обсягах за відсутності об`єктивних умов (можливостей) їхнього використання в господарській діяльності.
Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів. 
Переглядаючи оскаржуване рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
За визначенням, наведеним у п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.62.1 статті 62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статі 39 цього Кодексу.
Згідно з п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, окрім іншого затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, Порядком № 1165 визначено процедуру прийняття комісією ДПС рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до п. 3 Порядку № 1165 податкові накладні/ розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/ невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку, комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
З аналізу положень Порядку вбачається, що платник податку щодо якого прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості може подати до комісії регіонального рівня документи для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Тобто, передбачене право, а не обов`язок.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Крім того, п. 7 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з п. 25 Порядку № 1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Аналіз наведених вище приписів Порядку № 1165 дає підстави для висновку про те, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку повинно містити чітку підставу, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Водночас, додаток 1 до Порядку № 1165 містить перелік Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.
Так, віднесення до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість здійснюється у разі наявної у контролюючого органу податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
У затвердженій формі рішення (про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (додаток 4 до Порядку № 1165) передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності, або з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів.
Отже, при здійсненні опрацювання податкових накладних, направлених для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковий орган проводить моніторинг відповідності/не відповідності критеріям ризиковості платника податку або здійсненої господарської операції.
При цьому, форма рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачає зазначення контролюючим органом конкретної податкової інформації, яка стала підставою для прийняття вказаного рішення на підставі пункту 8 Критеріїв.
Згідно з додатком 4 Порядку № 1165, в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності п. 8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зауважує, що законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Так, рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.
При цьому, встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.
При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
Разом з тим, зі змісту оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 09.06.2025 №6484 про відповідність ТОВ «Олександрівка-Агро 2016» критеріям ризиковості платника податку вбачається, що комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність позивача Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування.
Зі змісту оскаржуваного у цій справі рішення також вбачається, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, яким позивача віднесено до ризикових, прийнято у зв`язку з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів, а не за наслідками подання позивачем податкових накладних для реєстрації, що суперечить положенням Порядку № 1165 (т.1, а.с.110-111).
Водночас суд звертає увагу, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.
Будь-яка податкова інформація, зокрема, надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону.
Така позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить правовий висновок останнього, викладений у постановах від 02.04.2020 у справі № 160/93/19, від 04.06.2020 у справі № 340/422/19 та від 16.04.2021 у справі № 813/1301/15.
Підставами для прийняття вищезазначеного оскаржуваного рішення від 09.06.2025 №6484 визначено пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Як наголошує апелянт, відповідність позивача критеріям ризиковості встановлена з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів.
Оскаржуване рішення від 09.06.2025 №6484 містить посилання на критерії ризиковості позивача як платника податку:
- 06 - платник податку залучений до здійснення групою платників податку, у тому числі щодо яких прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, циклу операцій один із одним щодо придбання/реалізації одного і того ж товару/послуги для формування штучного обсягу такого товару/послуги; 
- 12 - постачання товарів/послуг платнику (ам) податку, щодо якого(их) прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, якщо дата подання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних за операцією з постачання припадає на періоди після дати прийняття щодо покупця рішення про відповідність такого покупця критеріям ризиковості платника податку; 
- 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (СУМнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю;
- 17 - формування реєстраційного ліміту (СУМнакл) за рахунок операцій із придбання робіт та послуг в значних обсягах за відсутності об`єктивних умов (можливостей) їхнього використання в господарській діяльності.
Окрім того, з рішення від 09.06.2025 №6484 вбачається, що графі «інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку», вказано тип операції (придбання/постачання) та дата операцій, проведених позивачем з його контрагентами, а також зазначені коди ЄДРПОУ контрагентів, а саме:
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1005900000, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 39780275 (ТОВ «УКРЗЕМПРОДУКТ»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 87032331930, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 35912126 (ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 38955492 (ТОВ «СВК «ПАМ`ЯТІ ДЕКАБРИСТІВ»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 39746705 (ФГ «ВІТЯЗЬ-АГРО»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1005900000, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 31454383 (ТОВ «КЕРНЕЛ ТРЕЙД»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1206009900, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 31454383 (ТОВ «КЕРНЕЛ ТРЕЙД»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1005900000, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 40237202 (ТОВ «ДАНІВКА АГРО»).
Водночас, рішення від 09.06.2025 №6484 не містить жодної розшифровки, яка саме інформація є підставою для висновку про відповідність Товариства пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Рішення від 09.06.2025 №6484 містить посилання на пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а також код податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення, а саме: 6, 12, 14, 17.
Однак, такий опис є узагальненим, без посилання на конкретні господарські операції.
Водночас позивач з метою спростування сумнівів та доводів контролюючого органу в реальності здійснених ним господарських операцій, припущень щодо ризиковості його фінансово-господарської діяльності подав до матеріалів справи документи на підтвердження здійснення господарських операцій, та добросовісності його як платника податку. 
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податковим органом не доведено існування підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим спірне рішення Комісії ГУ ДПС у Чернігівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку за п.8 Критеріїв ризиковості платника податку є протиправним та підлягаєскасуванню.
Згідно з оскаржуваним рішенням від 09.06.2025 №6484 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, у графі «інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку», вказано тип операції (придбання/постачання) та дата операцій, проведених позивачем з його контрагентами, а також зазначені коди ЄДРПОУ контрагентів, а саме:
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1005900000, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 39780275 (ТОВ «УКРЗЕМПРОДУКТ»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 87032331930, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 35912126 (ТОВ «ОТП ЛІЗИНГ»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 38955492 (ТОВ «СВК «ПАМ`ЯТІ ДЕКАБРИСТІВ»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 39746705 (ФГ «ВІТЯЗЬ-АГРО»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1005900000, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 31454383 (ТОВ «КЕРНЕЛ ТРЕЙД»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1206009900, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 31454383 (ТОВ «КЕРНЕЛ ТРЕЙД»);
- постачання в період з 10.10.2024 по 08.04.2025 (код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1005900000, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 40237202 (ТОВ «ДАНІВКА АГРО»).
Тобто висновок контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку ґрунтується на тому, що серед контрагентів позивача є суб`єкт господарювання, який здійснює сумнівні господарські операції, тобто негативна податкова інформація про ризикову діяльність стосується не господарської діяльності позивача, а його контрагента-постачальника.
Суд зазначає, що сам по собі факт включення контрагента позивача до переліку ризикових платників податку не може бути самостійною підставою для віднесення і позивача до ризикового платника, оскільки кваліфікуючою ознакою для віднесення суб`єкта до ризикового є саме здійснена ним господарська операція, в якій контрагент є лише одним з складових елементів.
Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Аналогічного змісту правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №160/3364/19.
Таким чином, враховуючи, що оскаржуване рішення є підставою для автоматичного зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, це створює перешкоди в здійсненні господарських операцій, а тому наявність запису в базах даних ДПС України про ТОВ «Олександрівка-Агро 2016» як «ризикове підприємство» порушує права та охоронювані законом інтереси платника, оскільки не дозволяє виконувати покладений на останнього обов`язок щодо реєстрації податкових накладних, що, у свою чергу, фактично позбавляє можливості позивача належним чином проводити свою господарську діяльність.
Податковий орган не надав доказів, що у достатній мірі підтверджували б правомірність включення позивача до переліку ризикових платників податків, а позивачем до матеріалів справи надано належні та допустимі докази того підтвердження невідповідності критеріям ризиковості платника податку.
Додатково необхідно вказати, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДПС у Чернігівській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро 2016» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, колегія суддів зазначає наступне.
Положеннями п. 6 Порядку № 1165 зокрема визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Отже, саме по собі скасування у судовому порядку рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості є безумовною підставою для виключення комісією регіонального рівня платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскільки рішення про визначення позивача таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, підлягає скасуванню, то зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача. Крім цього, такий спосіб захисту є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений. Отже, позовні вимоги у зазначеній частині також підлягають задоволенню.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №340/1098/20.
Щодо доводів апелянта про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення про стягнення 4 000,00 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною четвертою наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною шостою, сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З матеріалів справи вбачається, що представником позивача до суду першої інстанції надано відповідні докази, а саме:
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №214/н;
- ордер на надання правничої допомоги від 05.08.2025 серії ВА №1122040;
- копію договору про надання правової допомоги від 07.07.2025 №1/07-07/25-ОА;
- акт здачі-приймання послуг від 05.08.2025
- рахунок №1/25-ОА від 05.08.2025;
- платіжну інструкцію №711 від 05.08.2025;
- заключну виписку з ПриватБанку від 05.08.2025.
Подані докази судова колегія бере до уваги, аналізуючи обґрунтованість суми, заявленої до відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.
Згідно постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у разі недотримання вимог про співмірність суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу на те, що відповідач як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язана навести обґрунтування/розрахунок та надати відповідні докази на підтвердження доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем до суду першої інстанції разом із відзивом на позовну заяву подано заперечення щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, розрахунком таких витрат.
Суд першої інстанції приймаючи рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів 4000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, проаналізував надані представником позивача документи на підтвердження таких витрат та надані послуги.
Судом зменшено розмір витрат на правничу допомогу з урахуванням доводів відповідача, а також наданим адвокатом обсягом послуг.
При цьому, судова колегія звертає увагу, що в апеляційній скарзі апелянт в обґрунтування своїх вимог зазначає, що розмір стягнутих витрат у розмірі 4000,00 грн не є розумним, оскільки такий висновок можливо зробити навіть без додаткового розшифрування понесених витрат.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки апелянтом не надано належних доказів, які б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції щодо стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення в цій частині з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі №620/8967/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач О.М. Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

О.В.Карпушова