ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/21469/24 пров. № А/857/8597/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Мікули О. І.,
суддів - Курильця А. Р., Матковської З. М., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі №380/21469/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» до Львівської митниці про скасування рішення,-
суддя в 1-й інстанції – Братичак У. В.,
дата ухвалення додаткового рішення – 10 лютого 2025 року, 
місце ухвалення додаткового рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту додаткового рішення – не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» звернулося в суд з позовом до відповідача – Львівської митниці, в якому просило визнати протиправним і скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 20 вересня 2024 року №UA209000/2024/000558/2.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року позов задоволено. 
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» про винесення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задоволено частково. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп.
Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що дана категорія справ є справами незначної складності та по них є стала судова практика, а тому, на думку митниці, написання позовної заяви не потребувало додаткових зусиль та знань. Звертає увагу на те, що наявні у матеріалах справи договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт та платіжне доручення не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, вважає, що сума є значно завищеною та не підтвердженою. Також вказує, що підготовка відповідних процесуальних документів не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже адвокат був обізнаним у такій категорії справ, та має наявні ідентичні провадження; а нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося. З врахуванням наведеного просить скасувати додаткове судове рішення та прийняти нове судове рішенням, яким у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі №380/21469/24 та призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 05 лютого 2026 року № 160/0/15-26 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Восьмого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2026 року вказану справу прийнято до провадження.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2026 року продовжено строк розгляду справи №380/21469/24.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.
Задовольняючи частково заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що вказана справа не відноситься до складних справ, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в матеріалах справи документами, підготовка документів у цій справі не потребує великої кількості часу, тому, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, а тому наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
П.1 ч.3 ст.132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з положеннями ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст.30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Крім того, на підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД СТАНДАРТ» та адвокатом Чернявською О. Д. укладено Договір про надання професійної правничої допомоги від 22 лютого 2021 року.
На підтвердження доказу понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду першої інстанції подано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №5380 від 27 лютого 2019 року, копію ордеру серії ВС №1536287 від 18 жовтня 2024 року, рахунок №7 від 29 січня 2025 року на суму 15000,00 грн, платіжну інструкцію №42 від 29 січня 2025 року на суму 15000,00 грн, акт приймання-передачі наданих послуг у справі №380/21469/24 на суму 15000,00 грн, договір про надання професійної правничої допомоги від 22 лютого 2021 року, додаткову угоду №1 від 20 лютого 2022 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 22 лютого 2021 року, додаткову угоду №7 від 28 грудня 2023 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 22 лютого 2021 року, додаткову угоду №9 від 07 жовтня 2024 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 22 лютого 2021 року.
Відповідно до п.3. договору про надання професійної правничої допомоги від 22 лютого 2021 року умови оплати будуть встановлені сторонами додатково.
Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг загальна вартість правової допомоги адвоката, надана клієнту у суді першої інстанції становить 15000 грн як оплата за подання адвокатського запиту до митного органу, підготовку позовної заяви та підготовку відповіді на відзив (а.с.172-173).
У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності та розумності, тому задоволений судом першої інстанції розмір витрат на професійну правничу допомогу 4000,00 грн є завищеним.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, а також враховуючи заперечення протилежної сторони.
Крім того, колегія суддів зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат, тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно проаналізовано долучені документи про надання правової допомоги та надано їм правову оцінку щодо підставності стягнення витрат на надання правової допомоги.
Колегія суддів, вирішуючи питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, зазначає, що предметом позову є рішення про коригування митної вартості, яке складено за наслідками митного декларування подібних партій товарів; спірні правовідносини регулюються нормами МК України, а тому такі послуги, як подання адвокатом запиту до митного органу для отримання доказів включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач.
Враховуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи щодо витрат на професійну правничу допомогу у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, ступеня складності предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, необхідно зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вказані витрати у розмірі 4000,00 грн, оскільки такий розмір буде відповідати принципу співмірності та розумності у спірних правовідносинах.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення витрат на надання правової допомоги та обґрунтовано визначив розмір такої, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.
Керуючись ст.132, 139, 143, 243, 252, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у справі №380/21469/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 03 липня 2026 року.