ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

10.06.2026 Справа №905/1055/19 (905/218/26) 
Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В. 
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м.Дніпро, код ЄДРПОУ 21910427,
до відповідача Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод”, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, код ЄДРПОУ 00191193,
про стягнення 4124623,18 грн, -

без виклику представників, - 

І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м.Дніпро, звернулось до Господарського суду Донецької області через підсистему “Електронний суд” з позовом до Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод”, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області (сформовано в системі 03.04.2026), про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період 01.12.2025 – 30.03.2026 за списком №1 у розмірі 3837296,86 грн та списком №2 у розмірі 287326,32 грн, всього 4124623,18 грн, на підставі п. 6 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. 1 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування”. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на здійснення ним призначення, нарахування та виплату пільгових пенсій, з огляду на що у відповідача виникла поточна заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за cписком №1 та cписком №2 за період грудень 2025 - березень 2026.
На підтвердження викладених обставин позивач надав електронні копії: розрахунок суми відшкодування витрат по списку №1 (п. “а” ст.13) за грудень 2025 - березень 2026 року Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” (код ЄДРПОУ 00191193); розрахунок суми відшкодування витрат по списку №2 (п.п. “б” - “з” ст.13) за грудень 2025 - березень 2026 року Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” (код ЄДРПОУ 00191193); лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010507-8/234569 від 18.12.2025 «Про покриття витрат на виплату та доставку пенсій» з доданим до нього з реєстром направлених розрахунків в грудні 2025, списком згрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 19.12.2025 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №15558/Р від 13.10.2025 з жовтня 2025, №15566/Р від 13.10.2025 з жовтня 2025, №15694/Р від 14.10.2025 з жовтня 2025, №16214/Р від 12.11.2025 з листопада 2025, №16462/Р від 13.11.2025 з листопада 2025, №16056/Р від 11.11.2025 з листопада 2025, №16288/Р від 12.11.2025 з листопада 2025, №16440/Р від 13.11.2025 з листопада 2025, №15872/Р від 07.11.2025 з листопада 2025, №16445/Р від 13.11.2025 з листопада 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №111-4/0505 від 03.11.2025 з листопада 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №588200/03-16 від 03.12.2025 з грудня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №2600-0503-9/196121 від 10.11.2025 з листопада 2025, №2600-0503-9/199312 від 13.11.2025 з листопада 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області б/н б/д з листопада 2025; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010507-8/54386 від 17.03.2025 «Про покриття витрат по списках №1 та №2» з доданим до нього з реєстром направлених розрахунків в березні 2025, списком згрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 19.03.2025 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №5416/Р від 04.03.2025 з березня 2025; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010507-8/74495 від 16.04.2025 «Про покриття витрат по списках №1 та №2» з доданим до нього з реєстром направлених розрахунків в квітні 2025, списком згрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 17.04.2025 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №1000-0506-9/32365 від 11.03.2025 з березня 2025, №1000-0504-8/31658 від 11.03.2025 з березня 2025, №1000-0505-8/32215 від 11.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №8219/Р від 02.04.2025, №7425/Р від 11.03.2025, №5183/Р від 03.03.2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №2100-0503-9/9204 від 11.03.2025 з березня 2025, №2100-0503-9/9096 від 11.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №25-0506/415 від 11.03.2025 з березня 2025, №31-5/0505 від 05.03.2025 з березня 2025, №25-3/0505 від 05.03.2025 з березня 2025, №25-0506/357 від 10.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області №9178/03-16-604 від 04.03.2025 з березня 2025, №9355/03-16-551 від 04.03.2025 з березня 2025, №9234/03-16/100 від 04.03.2025 з березня 2025, №9234/03-16/87 від 04.03.2025 з березня 2025, №2000-0507-8/35005 від 05.03.2025 з березня 2025, №9367/03-16/196 від 04.03.2025 з березня 2025, №9170/03-16/47 від 04.03.2025 з березня 2025, №2000-0507-8/35050 від 05.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №1861/Р від 06.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №152/16 від 07.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області б/н б/д, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області №92/050326 від 04.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №2631/Р від 04.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №1800-0503-5/10891 від 13.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №5923/Р від 05.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №6689/Р від 06.03.2025 з березня 2025, №7365/Р від 10.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0507-8/33543 від 04.03.2025 з березня 2025; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010507-8/94924 від 16.05.2025 «Про покриття витрат по списках №1 та №2» з додатком, списком сгрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 19.05.2025 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №9376/Р від 08.04.2025 з квітня 2025, №9735/Р від 10.04.2025 з квітня 2025, №7680/Р від 13.03.2025 з квітня 2025, №7349/Р від 13.03.2025 з березня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №1800-0503-5/14556 від 09.04.2025 з квітня 2025; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010507-8/116318 від 18.06.2025 «Про покриття витрат по списках №1 та №2» з додатком, списком сгрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 20.06.2025 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області №20972/03-16/53 від 02.05.2025 з травня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №6555/Р від 11.03.2025 з березня 2025; лист №0400-010507-8/173929 від 16.09.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про покриття витрат по списках №1 та №2» з додатком та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №12833/Р від 10.07.2025 з липня 2025, №14126/Р від 14.08.2025 з серпня 2025, №12919/Р від 10.07.2025; лист №0400-010507-8/195917 від 17.10.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про покриття витрат по списках №1 та №2» з додатком, списком сгрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 17.10.2025 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №2600-8503-9/161901 від 11.09.2025 з вересня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №14401/Р від 09.09.2025 з вересня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №41543/03-16/19 від 02.09.2025 з вересня 2025; лист №0400-010507-8/216830 від 18.11.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «Про покриття витрат по списках №1 та №2» з додатком, списком сгрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 19.11.2025 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 15009/Р від 18.09.2025 з вересня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №14324/Р від 04.11.2025 з листопада 2025; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010507-8/9824 від 19.01.2026 «Про покриття витрат на виплату та доставку пенсій» з доданим до нього з реєстром направлених розрахунків в січні 2026, списком згрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 20.01.2026 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №935/Р від 06.01.2026 з січня 2026, №540/Р від 05.01.2026 з січня 2026, №15303/Р від 08.12.2025 з грудня 2025, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №58655/03-16/45 від 04.12.2025 з грудня 2025, №58826/03-16 від 04.12.2025 з грудня 2025, №58826/03-16 від 04.12.2025 з січня 2025, №58826/03-16 від 04.12.2025 з січня 2024, №58826/03-16 від 04.12.2025 з січня 2023, №58826/03-16 від 04.12.2025 з січня 2022, №58826/03-16 від 04.12.2025 з січня 2021, №58826/03-16 від 04.12.2025 з січня 2020, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №296/03-16 від 02.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області б/н б/д з грудня 2025; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010607-8/29943 від 19.02.2026 «Про покриття витрат на виплату та доставку пенсій» з доданим до нього з реєстром направлених розрахунків в лютому 2026, списком згрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 20.02.2026 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №17268/Р від 16.12.2025 з грудня 2025, №16731/Р від 09.12.2025 з грудня 2025, №16794/Р від 09.12.2025 з грудня 2025, №16994/Р від 11.12.2025 з грудня 2025, №16673/Р від 08.12.2025 з грудня 2025, №2536/Р від 19.01.2026 з січня 2026, №1919/Р від 15.01.2026 з січня 2026, №1887/Р від 15.01.2026 з січня 2026, №496/Р від 12.01.2026 з січня 2026, №667/Р від 14.01.2026 з січня 2026, №2400/Р від 16.01.2026 з січня 2026, №544/Р від 13.01.2026 з січня 2026, №1352/Р від 15.01.2026 з січня 2026, №1035/Р від 14.01.2026 з січня 2026, №1394/Р від 15.01.2026 з січня 2026, №2022/Р від 15.01.2026 з січня 2026, №509/Р від 13.01.2026 з січня 2026, №59/Р від 08.01.2026 з січня 2026, №1669/Р від 15.01.2026 з січня 2026, №1516/Р від 15.01.2026 з січня 2026, №81/Р від 08.01.2026 з січня 2026, №114/Р від 08.01.2026 з січня 2026, №1978/Р від 15.01.2026 з січня 2026, №2164/Р від 16.01.2026 з січня 2026, №1936/Р від 15.01.2026 з січня 2026, №693/Р від 14.01.2026, №796/Р від 14.01.2026 з січня 2026, №1140/Р від 14.01.2026 з січня 2026, №2380/Р від 16.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №1277/Р від 09.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №1000-0506-9/155266 від 08.12.2025 з грудня 2025, №1000-0505-9/156524 від 10.12.2025 з грудня 2025, №1000-0504-8/156245 від 10.12.2025 з грудня 2025, №1000-0605-8/3424 від 09.01.2026 з січня 2026, №1000-0605-8/4227 від 12.01.2026 з січня 2026, №1000-0606-9/2585 від 08.01.2026 з січня 2026, №1000-0606-9/2610 від 08.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №3456/Р від 03.02.2026 з лютого 2026, №2732/Р від 12.01.2026 з січня 2026, №1158/Р від 08.01.2026 з січня 2026, №20/Р від 01.01.2026 з січня 2026, №470/Р від 05.01.2026 з січня 2026, №2252/Р від 08.01.2026, №2704/Р від 12.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №2100-0603-9/1567 від 13.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1100/03-16 від 07.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №2300-0603-9/1200 від 07.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №13/050326 від 02.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №59/16 від 12.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №1800-0603-8/1744 від 13.01.2026 з січня 2026, №1800-0603-5/2334 від 16.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №304/Р від 08.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №26-0606/499 від 14.01.2026 з січня 2026, №3-98/0605 від 08.01.2026 з січня 2026, №9-18/0605 від 09.01.2026 з січня 2026, №1-72/0505 від 05.01.2026 з січня 2026, №26-0606/291 від 13.01.2026 з січня 2026, №2-37/0605 від 05.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №64031/03-16/155 від 31.12.2025 з січня 2026, №704/03-16/80 від 06.01.2026 з січня 2026, №354/03-16/428 від 02.01.2026 з січня 2026, №354/03-16/609 від 02.01.2026 з січня 2026, №927/03-16/146 від 08.01.2026, №689/03-16/170 від 06.01.2026 з січня 2026, №570/03-16/147 від 06.01.2026 з січня 2026, №63614/03-16/165 від 30.12.2025 з січня 2026, №354/03-16/215 від 02.01.2026 з січня 2026, №4656/03-16/50 від 03.02.2026 з лютого 2026, №4652/03-16/47 від 03.02.2026 з лютого 2026, №4703/03-16/21 від 03.02.2026 з лютого 2026, №63614/03-16/57 від 30.12.2025 з січня 2026, №689/03-16/60 від 06.01.2026 з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області б/н б/д з січня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №2600-0503-9/211573 від 08.12.2025 з грудня 2025; лист Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010607-8/48486 від 19.03.2026 «Про покриття витрат на виплату та доставку пенсій» з доданим до нього з реєстром направлених розрахунків в березні 2026, списком згрупованих відправлень, чеком АТ «Укрпошта» від 20.03.2026 та розрахунками: Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №2600-0603-9/8808 від 19.01.2026 з січня 2026, №2600-0603-9/22338 від 12.02.2026 з лютого 2026, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №1100-0605-9/4304 від 12.01.2026 з січня 2026, №1000-0606-9/17647 від 12.02.2026 з лютого 2026, №1000-0606-9/17543 від 12.02.2026 з лютого 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №3565/03-16 від 27.01.2026 з січня 2026, №4815/03-16/52 від 04.02.2026 з лютого 2026, №4815/03-16/41 від 04.02.2026 з лютого 2026, №4663/03-16/39 від 04.02.2026 з лютого 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №5348/Р від 04.03.2026 з березня 2026, №6275/Р від 05.03.2026 з березня 2026, №6027/Р від 05.03.2026 з березня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №4391/Р від 16.02.2026 з лютого 2026, №3710/Р від 10.02.2026 з лютого 2026, №4506/Р від 17.02.2026 з лютого 2026, №3618/Р від 09.02.2026 з лютого 2026, №4089/Р від 12.02.2026 з лютого 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №3535/Р від 03.02.2026 з лютого 2026, №5035/Р від 04.03.2026 з березня 2026, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №3812/19-16 від 06.03.2026 з березня 2026, №3840/19-16 від 06.03.2026 з березня 2026.
Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст. ст. 12, 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, ст. 114 та прикінцеві положення Закону України “Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування”; ст. ст. 1, 2, 4 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. ст. 19, 121 Конституції України, ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, п.6 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663; Положення про Пенсійний фонд України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України №280 від 23.07.2014, Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22.12.2014.
21.04.2026 зареєстровано відзив на позовну заяву вих.№29 від 21.04.2026 керуючого санацією Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод”, арбітражного керуючого Шульги І.В., який надійшов через підсистему “Електронний суд” (сформовано в системі 21.04.2026).
Просить у задоволенні позовної заяви ГУ ПФУ у Дніпропетровській області про стягнення з Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.12.2025 – 30.03.2026 в розмірі 4124623,18 грн, з яких за Списком № 1 – 3 837 296,86 грн та за Списком № 2 – 287326,32 грн., відмовити.
В обґрунтування власної позиції зазначає про те, що позивач не надіслав відповідачу щорічного розрахунку витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на 2026 рік, заявлені вимоги до відшкодування не відповідають нарахованим територіальними органами сумам до відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Поряд з цим, вказано, що відповідачем під час самостійного аналізу виявлено невідповідності в розрахунку, наведено відповідні приклади. Наголосив про відсутність у відповідача відомостей та документів, на підставі яких позивач формував розрахунки та про відсутність можливості перевірити здійснені позивачем розрахунки. 
На підтвердження власної позиції надав порівняльні таблиці заявлених вимог з наданими розрахунками фактичних витрат по Списку №1 та Списку №2.
04.05.2026 зареєстровано клопотання №0400-010904-7/83216 від 04.05.2026 позивача про відкладення (перенесення) розгляду справи, яке надійшло через підсистему «Електронний суд» (сформовано в системі 04.05.2026).
У зв`язку з неможливістю забезпечити участь представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судовому засіданні 06.05.2026 (перебування у відпустці) просив перенести розгляд справи на іншу.
22.05.2026 зареєстровано додаткові пояснення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області №0400-010904-7/97014 від 22.05.2026 у справі (сформовано в системі 22.05.2026).
Просив позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” про стягнення заборгованості за період 01.12.2025 - 30.03.2026 на суму 4124623,18 грн, з яких за Списком № 1 – 3837296,86 грн та за Списком № 2 – 287326,32 грн, задовольнити в повному обсязі.
Звернуто увагу на існуючі види перерахунку та підстави для здійснення перерахунку розміру пенсій, вказано про регулярне надсилання відповідачу розрахунків, наголошено про те, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Зазначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року, а у разі зміни розміру пенсій або настання обставин, які впливають на суму відшкодування – в місячний строк з дня прийняття відповідного рішення. Вказано, що суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. Наведено приклади розрахунку розміру пенсій щодо осіб, про яких зазначено відповідачем у відзиві.
Долучено електронні копії зведених розрахунків місячної суми відшкодування витрат по Списку №1 та Списку №2 за грудень 2025 – березень 2026; перерахунки по відшкодуванню витрат по Списку №1 та Списку №2.
28.05.2026 зареєстровано заперечення №35 від 27.05.2026 керуючого санацією Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод”, арбітражного керуючого Шульги І.В., на додаткові пояснення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 22.05.2026 у справі №905/1055/19 (905/218/26), які надійшли через підсистему “Електронний суд” (сформовано в системі 27.05.2026).
Просив у задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у Дніпропетровській області про стягнення з Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.12.2025 – 30.03.2026 в розмірі 4124623,18 грн. (чотири мільйони сто двадцять чотири тисячі шістсот двадцять три гривні 18 копійок), з яких за Списком №1 – 3837296,86 грн та за Списком №2 – 287326,32 грн., відмовити.
Повторно наголошено, що позивач жодного разу не надсилав щорічних розрахунків на поточний рік відповідачу, роз`яснень з цього приводу позивачем не надано. Таке унеможливлює визначення суми виплат на виплату та доставку пільгових пенсій щодо кожного пенсіонера на поточний рік. Вказано, що позивач надсилає розрахунки з порушенням місячного строку, наведено відповідні приклади. Поряд з цим, наведено приклади розрахунків з сумами відшкодування за якими не згоден відповідач. Наголошує, що коригування розміру пенсій стосовно деяких пенсіонерів здійснені з порушенням пенсійного законодавства, наведено відповідні приклади. Звертає увагу, що позивач спочатку заявляє підвищене відшкодування за виплату та доставку пільгових пенсій, а потім тільки надсилає рахунок, щодо зменшення відшкодування, у разі коли пенсіонер досяг пенсійного віку в поточному місяці. Зауважує про здійснення різного підходу для розрахунку пенсій щодо кожного пенсіонера. Підсумовано, що позивачем регулярно порушуються приписи Інструкції №21-1 та вказано, що в розглядуваному випадку єдиною підставою для відшкодування відповідачем витрат на доставку та виплату пільгових пенсій є надання позивачем щомісячного розрахунку по кожному пенсіонеру.
05.06.2026 зареєстровано додаткові пояснення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області №0400-010904-7/106797 від 04.06.2026 у справі (сформовано в системі 04.06.2026).
Просив позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” про стягнення заборгованості за період 01.12.2025 - 30.03.2026 на суму 4124623,18 грн, з яких за Списком № 1 – 3837296,86 грн та за Списком № 2 – 287326,32 грн, задовольнити в повному обсязі.
В частині аргументів відповідача про не надсилання позивачем щорічного розрахунку зазначено, що відповідачу супровідними листами надсилались розрахунки “з січня 2026”. Наголошено, що разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання, перерахунок пенсії тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Якщо по відповідним пенсіонерам зміни розміру пенсії не було, то корегуючий розрахунок також буде відсутній.
В частині посилань відповідача на порушення місячного строку надсилання розрахунків наведено посилання на припис п. 6.4 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” та приписи Закону України “Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування”, та відзначено, що законодавством не передбачено жодних підстав для звільнення підприємств від обов`язку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

ІІ. Процесуальні дії суду:

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.04.2026 встановлений єдиний унікальний номер судової справи №905/1055/19 (905/218/26), справу передано до провадження судді Кротінової О.В. на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням в провадженні судді Кротінової О.В. справи №905/1055/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” (код ЄДРПОУ 00191193).
Ухвалою суду від 08.04.2026 прийнято позовну заяву №0400-010904-8/55718 від 03.04.2026 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1055/19 (905/218/26); визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено позивачу надати: відповідно до ст. ст. 166, 251 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 08.05.2026 разом із доказами її направлення на адресу відповідача; встановлено відповідачу надати: відповідно до ст. ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду; роз`яснено сторонам, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 21.04.2026 призначено судове засідання у справі №905/1055/19 (905/218/26) на 06.05.2026 о 15:00 год. яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Донецької області, за адресою: м.Харків, пр.Науки, буд.5, каб №302; визначено з`явлення учасників справи (їхніх представників) у призначене судове засідання обов`язковим; повідомлено, що участь у судовому засіданні можлива для сторін в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст. 197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
06.05.2026 проведено судове засідання по справі №905/1055/19 (905/218/26). У задоволенні клопотання позивача №0400-010904-7/83216 від 04.05.2026 про відкладення (перенесення) розгляду справи постановлено відмовити, з мотиву не визнання судом причин неявки поважними. Судове рішення постановлено без складення окремого процесуального документа із занесенням у протокол судового засідання.
З`ясовано обставини справи, отримано пояснення від представника відповідача. 
Ухвалою суду від 06.05.2026 зобов`язано позивача надати у строк до 25.05.2026 заперечення на відзив на позовну заяву (відповіді на окреслені питання) із покроковим конкретизованим наведенням аргументів щодо кожного з доводів відповідача у відзиві, із наданням відповідних доказів або вказівкою на докази, наявні у матеріалах справи; окремо роз`яснити порядок нарахування сум, які заявляються за кожною особою.
За підсумком, визначено можливим подальше продовження розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань (у письмовому провадженні).

Ґрунтуючись на положеннях Господарського процесуального кодексу України, виходячи із суті спору, беручи до уваги належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про існуючу можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Приватне акціонерне товариство “Єнакієвський металургійний завод” перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 11.08.2022.

Матеріали справи містять розрахунок суми відшкодування витрат по списку №1 (п. “а” ст.13) за грудень 2025 року – березень 2026 року по Приватному акціонерному товариству “Єнакієвський металургійний завод” на суму у розмірі 3837296,86 грн та розрахунок суми відшкодування витрат по списку №2 (п.п. “б” - “з” ст.13) за за грудень 2025 року – березень 2026 року по Приватному акціонерному товариству “Єнакієвський металургійний завод” на суму у розмірі 287326,32 грн.
Дані суми заборгованості заявлено до стягнення як заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період 01.12.2025 – 30.03.2026 за списком №1 у розмірі 3837296,86 грн та списком №2 у розмірі 287326,32 грн, всього 4124623,18 грн.

З матеріалів справи відстежується, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено Приватному акціонерному товариству “Єнакієвський металургійний завод” розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України за період грудень 2025 року – березень 2026 року за списком №1 у розмірі 2609733,90 грн.
Також Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено Приватному акціонерному товариству “Єнакієвський металургійний завод” розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 ч.2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за грудень 2025 року – березень 2026 за списком №2 у розмірі 157119,67 грн.
У підтвердження направлення вказаних вище розрахунків Приватному акціонерному товариству “Єнакієвський металургійний завод” позивачем до позовної заяви додано відповідні листи “Про покриття витрат по списках №1 та №2” з реєстрами направлених розрахунків по пільгових пенсіях за списком №1 та №2, чеки АТ “Укрпошта”, списки згрупованих відправлень, перелік яких наведено у розділі І цього судового рішення.
Дане підтверджується і відповідачем.

В іншій частині заявлених сум до відшкодування відповідач стверджує про не направлення йому розрахунків по пільгових пенсіях за списком №1 та №2. 

Слід зазначити, що у провадженні суду перебувала справа №905/1055/19 (905/35/25) предметом позову у якій виступали вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період серпень 2022 року – грудень 2024 року за списком №1 у розмірі 54680908,25грн та списком №2 у розмірі 5873316,19грн, всього 60554224,44грн, на підставі п. 6 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування».
Поряд з цим, у провадженні суду перебувала справа №905/1055/19 (905/678/25) предметом позову у якій виступали вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період січень - червень 2025 року за списком №1 у розмірі 6297078,07 грн та списком №2 у розмірі 313681,80 грн, всього 6610759,87 грн, на підставі п.6 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. 1 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Також, у провадженні суду перебувала справа №905/1055/19 (905/1061/25) предметом позову у якій виступали вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період липень - вересень 2025 року за списком №1 у розмірі 3008441,48 грн та списком №2 у розмірі 174365,98 грн, всього 3182807,46 грн, на підставі п.6 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. 1 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Так і у провадженні суду перебувала справа №905/1055/19 (905/1265/25) предметом позову у якій виступали вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період жовтень - листопад 2025 року за списком №1 у розмірі 1968701,75 грн та списком №2 у розмірі 115494,45 грн, всього 2084196,20 грн, на підставі п.6 Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003, ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, ст. 1 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування”. 

Тобто аналогічні вимоги за періоди, що передує спірному у даній справі, за тих же підстав та за переліком осіб, які фігурують у розрахунку суми відшкодування витрат по списку №1 (п. “а” ст.13) за грудень 2025 - березень 2026 року Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” (код ЄДРПОУ 00191193); розрахунку суми відшкодування витрат по списку №2 (п.п. “б” - “з” ст.13) за грудень 2025 - березень 2026 року Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” (код ЄДРПОУ 00191193).

Рішенням суду від 10.04.2025 позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” у справі №905/1055/19 (905/35/25) задоволено у повному обсязі.
Рішенням суду від 05.09.2025 позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” у справі №905/1055/19 (905/678/25) задоволено у повному обсязі.
Рішенням суду від 12.12.2025 позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” у справі №905/1055/19 (905/1061/25) задоволено у повному обсязі.
Рішенням суду від 17.02.2026 позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” у справі №905/1055/19 (905/1265/25) задоволено у повному обсязі.
Згідно з ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набрали законної сили.

Як свідчать обставини, встановленні рішеннями у справі №905/1055/19 (905/35/25), №905/1055/19 (905/678/25), №905/1055/19 (905/1061/25) та №905/1055/19 (905/1265/25), вбачається направлення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Приватному акціонерному товариству “Єнакієвський металургійний завод” розрахунків за Списком №1 та Списком №2 за період серпень 2022 року – грудень 2024 року, січень - червень 2025 року, липень - вересень 2025 року та жовтень - листопад 2025 року.

Спір в межах справи №905/1055/19 (905/218/26) стосується наступного періоду, а саме грудень 2025 – березень 2026.

В обґрунтування власних заперечень щодо розрахованої позивачем суми відшкодування, відповідач долучив до матеріалів справи порівняльні таблиці заявлених вимог з відшкодування пільгових пенсій з наданими розрахунками фактичних витрат за Списком №1 та Списком №2.
З означених таблиць вбачається проведення відповідачем порівняння заявленої до відшкодування суми за грудень 2025 – березень 2026 з фактично отриманими відповідачем розрахунками за означений період та відображеними в останніх сумами.

Поряд з цим, матеріали справи містять пояснення позивача з приводу проведених розрахунків та наступні документи у якості обґрунтування проведених розрахунків: 
- зведені розрахунки місячної суми відшкодування витрат по Списку №1 за грудень 2025 – березень 2026;
- зведені розрахунки місячної суми відшкодування витрат по Списку №2 за грудень 2025 – березень 2026;
- перерахунки по відшкодуванню витрат по Списку №1: за жовтень – листопад 2025, за 2025 рік та з січня 2026, за січень-лютий 2026;
- перерахунки по відшкодуванню витрат по Списку №2: з листопада 2025, за 2025 рік та за січень 2026, з січня та лютого 2026.

Не здійснення відшкодування відповідачем нарахувань на підставі розрахунків за Списком №1 та Списком №2 за період 01.12.2025 – 30.03.2026 зумовило звернення позивача до суду з означеним позовом.

За результатом ознайомлення з наданими розрахунками відповідач зазначає на надсиланні розрахунків з порушенням строків для їх надання з посиланням на положення Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, вважає, що позивачем коригування здійсненні з порушенням пенсійного законодавства України у зв`язку з чим не визнає заборгованості за здійсненими коригуваннями. Наведено приклади нарахованих до відшкодування сум, щодо яких є заперечення. До того ж стверджує про не надсилання щорічних розрахунків на поточний рік.

Позивачем з цього приводу роз`яснено порядок здійснення направлення відповідних розрахунків відповідачеві, приведено посилання на листи головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.01.2026 за №0400-010507-8/9824, від 19.02.2026 за №0400-010607-8/29943 наявні у матеріалах справи та акцентовано на тому, що лише у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання, перерахунок пенсії тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Якщо по відповідним пенсіонерам зміни розміру пенсії не було, то корегуючий розрахунок також буде відсутній.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність. 
За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. 
За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.
Одночасно, обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Законом України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у пункті 1 цієї статті, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.
Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” відповідно до пунктів “б” - “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
На обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору у таких розмірах: для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.
Відповідно до вимог ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списками №1, та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список №1, список №2).
Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Приписами ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено працівників, яким призначається на пільгових умовах пенсія за віком.
Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Порядок та розмір відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначений Розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663.
Як передбачено п. 6.1 Інструкції №21-1, для підприємств та організацій (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України) відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.

Згідно з п. 6.4 Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої “Прикінцевих положень” Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Відповідно до п. 6.7 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої “Прикінцевих положень” Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Вимогами пункту 6.8 Інструкції № 21-1, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Отже, обов`язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої “Прикінцевих положень” Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV, покладений на підприємства, у тому числі в частині пенсій призначених у порядку ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-ХІІ.

В частині необхідності дослідження складових сум, підстав призначення пенсій кожній із осіб, яким призначено пільгову пенсію, дат призначення, місця роботи, терміну роботи, орієнтованого відсотку відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій тощо, суд застосовує правову позицію Верховного Суду, що містить постанова від 23.06.2022 у справі №804/2793/18.
У постанові Верховного Суду від 23.06.2022 року у справі наголошено, що оцінка наявності пільгових умов праці, атестації робочих місць, відповідного стажу, тощо надається органами Пенсійного фонду при призначенні пенсії особам, а тому не підлягає оцінці при розгляді подібних справ.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №826/8883/17.

Суд зазначає, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству.
Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 28.11.2019 у справі №460/3113/18.

Як слідує з встановлених обставин справи, заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по Приватному акціонерному товариству “Єнакієвський металургійний завод” за списками № 1, №2 за період 01.12.2025 – 30.03.2026 у загальному розмірі 4124623,18 грн виникла за наслідками невиплати пенсій пенсіонерам, зазначеним у розрахунках фактичних витрат, перелік яких наведено у розділі І цього судового рішення.

Щодо аргументів відповідача, суд зазначає про таке.

З представленого відзиву, з урахуванням доданих до нього порівняльних таблиць по Списку №1 та Списку №2, вбачається, що відповідач вказує на не надсилання позивачем частини розрахунків фактичних витрат за спірні періоди.
Так, з порівняльної таблиці по Списку №1 та Списку №2 відстежується, що відповідачу, за його твердженням, не надсилались за період грудень 2025 розрахунки фактичних витрат по наступним особам зі Списку №1: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .. По іншим особам – надіслано.
За період січень 2026, за твердженням відповідача, надіслано розрахунки фактичних витрат лише по наступним особам зі Списку №1:  ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 .. Зі Списку №2 надіслано розрахунки лише по наступним особам: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . По іншим особам з Списку №1 та Списку №2 розрахунки за означений період не надсилались.
За період лютий 2026, за твердженням відповідача, не надсилались розрахунки фактичних витрат по наступним особам зі Списку №1: ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 .. Зі Списку №2 не надіслано розрахунки лише по ОСОБА_15 . По іншим особам з Списку №1 та Списку №2 розрахунки за означений період надсилались.
За період березень 2026, за твердженням відповідача, не надсилались розрахунки фактичних витрат по наступним особам зі Списку №1: ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,  ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_1 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_10 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_8 , ОСОБА_57 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 ,  ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 .. Зі Списку №2 не надіслано розрахунки по наступним пенсіонерам: ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 . По іншим пенсіонерам з Списку №1 та Списку №2 розрахунки за означений період надсилались.

Поряд з цим, відповідачем зазначено про порушення місячного строку надсилання розрахунків щодо коригування пенсій в лютому 2026 року по наступним особам зі Списку №2: ОСОБА_94 , ОСОБА_88 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_14 .
Також, відповідачем зазначено про допущення порушення місячного строку надсилання розрахунків щодо коригування пенсій в лютому 2026 року по наступним особам зі Списку №1:  ОСОБА_31 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_2 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_46 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_128 , ОСОБА_59 , ОСОБА_71 , ОСОБА_129 , ОСОБА_74 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_9 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 ..
Одночасно, відповідачем зазначено про допущення порушення місячного строку надсилання розрахунків щодо коригування пенсій в березні 2026 року по наступним особам зі Списку №1:  ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_18 , ОСОБА_26 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_12 .. 

Як слідує з всиновлених обставин справи систематично, протягом загального періоду починаючи, зокрема з серпня 2022 року по березень 2026 відповідачу надсилаються розрахунки витрат на виплату і доставку пенсій за переліком осіб, яким призначено пільгову пенсію. До матеріалів розглядуваного позову позивачем надано розрахунки щодо кола осіб, відносно яких відбулись зміни, що впливають на суму відшкодування.
Поряд з цим, у розумінні приписів п. 6.4, 6.7 означеної вище Інструкції №21-1, відсутність загального формування розміру сум до відшкодування на поточний рік відносно осіб, за якими таки були сформовані у минулих періодах, та щодо яких визначено розмір на перший поточний місяць і зміни якої не відбулись (не є новопризначеною/перерахованою) не звільняє від обов`язку внесення до Пенсійного фонду встановлену та незмінену у розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у подальших періодах.
Також, у розумінні положень наведених норм чинного законодавства, навіть припустиме порушення місячного строку надсилання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатком 6 та 7) з новопризначених/перерахованих пенсій не звільняє підприємств від встановленого Законом обов`язку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у змінених сумах.
Спірні зобов`язання у відповідача виникли в силу Закону, про наявність групи осіб, яким підлягає сплата та доставка пільгових пенсій, не могло не бути відомо, а відтак відповідач повинен був вчинити дії з виконання покладеного на нього в силу закону обов`язку задля недопущення порушення вимог норм приведеного вище законодавства, проявити розумну обачність з метою встановлення обсягу невиконаного зобов`язання задля усунення наявних порушень у цій частині.

Отже, наведені відповідачем у цій частині аргументи не можуть виступати підставою відмови у відшкодуванні витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період 01.12.2025-30.03.2026 за спірними списками №1 та №2.

Одночасно, відповідач у відзиві, з урахуванням доданих до нього порівняльних таблиць, висловлює заперечення щодо здійсненого розрахунку відшкодування по особам зі Списку №1: ОСОБА_31 , ОСОБА_136 , ОСОБА_1 ..
Так, по ОСОБА_137 вказано, що лютому 2026 року заявлена до відшкодування сума у розмірі 6946,88 грн, а надалі сума зменшується до 6932,84 грн.
По ОСОБА_136 вказано, що в грудні 2025 року нарахована пенсія у розмірі 2688,18 грн, а в січні 2026 року сума до відшкодування зменшена до 2167,89 грн, проте відповідний розрахунок позивачем не надано.
Щодо ОСОБА_1 розрахунок територіального управління взагалі не наданий, до відшкодування нараховано 90,86 грн у грудні 2025.

Також звернуто увагу на розбіжності відносно наступних осіб за Списку №1: ОСОБА_96 , ОСОБА_98 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_33 , ОСОБА_35 та Списку №2: ОСОБА_90 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 .

З цього приводу позивачем надано наступні пояснення.
Так, по ОСОБА_137 вказано, що в лютому 2026 виставлено по відшкодування 6946,88 грн. Згідно розрахунку №16214/Р від 12.11.2025, який надісланий відповідачу в грудні 2025 року місячний розмір з листопада 2025 року складає 6918,80 грн. Надалі, в січні 2026 року також виставлено місячний розмір в сумі 6918,80 грн. Після цього, в розрахунку №1919/Р від 15.01.2026, який надісланий в лютому 2026 року, місячний розмір з січня 2026 року складає 6932,84 грн. Відповідно, в лютому 2026 проведено коригування наступним чином: 6932,84-6918,80=14,04 грн. Так, сума коригування за січень 2026 склала 14,04 грн. Таким чином, за лютий 2026 року виставлено до відшкодування: 6932,84+14,04=6946,88 грн. 
По ОСОБА_136 зазначено, що в грудні 2025 виставлено до відшкодування 2688,18 грн, а в січні 2167,89 грн. Так, згідно розрахунку №16288/Р від 12.11.2025, який надісланий відповідачу в грудні 2025 року місячний розмір з листопада 2025 року складає 2688,18 грн. Надалі, в січні 2026 року пенсіонер досяг пенсійного віку, відповідно за січень 2026 до відшкодування заявлено суму у розмірі 2167,89 грн (2688,18/31*25). В розрахунку №2400/Р від 16.01.2026, який надісланий в лютому 2026 року, місячний розмір з січня 2026 року складає 2173,91 грн. Відповідно в лютому проведено наступне коригування: 2173,91-2167,89=6,02. Відтак, сума коригування за січень 2026 року склала 6,02 грн, які й виставлено в лютому 2026 до відшкодування. 
По ОСОБА_1 зазначено, що в грудні 2025 виставлено до відшкодування 90,86 грн. Згідно розрахунку №9376/Р від 08.04.2025, який надіслано відповідачу в травні 2025 року, місячний розмір з квітня 2025 року складає 234,72 грн та до кінця 2025 року нових розрахунків не надходило. Згідно розрахунку №16731/Р від 09.12.2025, який надісланий відповідачу в лютому 2026 року, місячний розмір з грудня 2025 року складає 90,86 грн, оскільки 12.12.2025 пенсіонер досяг пенсійного віку. З огляду на таке, сума до відшкодування в грудні розрахована наступним чином (234,72/31*12) та складає 90,86 грн. Надалі, в розрахунку №496/Р від 12.01.2026, який надісланий відповідачу в лютому 2026 року, місячний розмір з січня 2026 року складає 0,00 грн.
Відтак, позивач вважає, що розрахунки суми відшкодування витрат відповідача по Списку №1 та Списку №2 за 01.12.2025 - 30.03.2026 відповідають наданим розрахункам фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Також позивачем зауважується, що органи Пенсійного фонду України здійснюються масовий та індивідуальний перерахунок пенсії.
Масовий перерахунок здійснюється без звернення пенсіонера на підставі чинних або нових законодавчих актів та з урахуванням документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що містяться в пенсійній справі на час перерахунку. Такі перерахунки здійснюються на підставі ухвалених нормативно-правових актів - законів, постанов Кабінету Міністрів України. Наведено приклади здійснення означеного перерахунку: через збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії; через збільшення розміру мінімальної заробітної плати; через збільшення розміру прожиткового мінімуму; набуття особою права на перерахунок розміру пенсії тощо.
Індивідуальний перерахунок пенсії здійснюється за поданою пенсіонером заявою і додатковими документами, які є підставою для перегляду розміру призначеної пенсії. Такі перерахунки здійснюються: за наявності бажання пенсіонера перейти з одного виду пенсії на інший; за наявності інших обставин чи додаткових документів про стаж, який не було враховано, про заробітну плату, про наявність права на встановлення надбавки, підвищення, додаткової пенсії, пенсії за особливі заслуги тощо.
Детально пояснення нарахованої суми боргу з посиланням на номери розрахунків та корегування сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за спірний період з посиланням на номери розрахунків, зазначенням листів, якими розрахунки у цій частині направлені відповідачеві, дано у представлених позивачем таблицях зведених розрахунків місячної суми відшкодування витрат та відповідно перерахунках по відшкодуванню витрат. 

За результатом розгляду представлених позивачем таблиць, відповідач наголошує на безпідставності нарахувань по деяким особам: ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_18 , ОСОБА_141 .
Так, щодо ОСОБА_103 позивачем надано розрахунок №667/Р від 14.01.2026 з січня 2026 року, який надісланий позивачем супровідним листом від 19.02.2026, в якому зазначений місячний розмір витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 9518,90 грн. Відповідно до зведеного розрахунку по списку №1 за лютий 2026 року позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_103 досяг пенсійного віку, у зв`язку з чим сума пред`явлена до відшкодування у лютому 2026 року становить 7162,57 грн. Однак, в березні 2026 року позивач здійснює коригування щодо даного пенсіонера на суму 2379,73 грн., при цьому на таку суму не наданий. Однак, разом за лютий та березень 2026 року за пенсіонером ОСОБА_142 заявлено суму до відшкодування у розмірі 9542,30 грн, яка є більшою ніж сума місячної пенсії нарахованої за даним пенсіонером у розмірі 9518,90 грн.
Щодо ОСОБА_104 визначає, що ситуація є аналогічною. Відповідно до зведеного розрахунку по списку №1 за лютий 2026 року 21.02.2026 ОСОБА_104 досяг пенсійного віку, у зв`язку з чим у лютому 2026 року заявлено до відшкодування суму у розмірі 11298,79 грн. Однак, в березні 2026 року позивачем здійснено коригування щодо даного пенсіонера на суму 3766,26 грн., при цьому рахунок на дану суму не наданий. Поряд з цим, разом за лютий та березень 2026 року за пенсіонером ОСОБА_143 заявлено суму до сплати у розмірі 15065,05 грн не за повний місяць, а лише за 21 день, хоча сума пенсії за повний місяць становить 15065,05 грн, згідно розрахунку №667/Р від 14.01.2026.
Щодо ОСОБА_18 зазначає, що особа 22.02.2026 досягла пенсійного віку, у зв`язку з чим в лютому 2026 року їй нарахована пенсія у розмірі 2413,76 грн. Однак, на думку відповідача, позивач, без зазначення причини пред`являє до відшкодування у березні 2026 року суму коригування у розмірі 2484,34 грн, при цьому сума пенсії ОСОБА_144 з січня 2026 року становить 3099,5 грн, що є меншою ніж пред`явлена сума до відшкодування у лютому-березні 2026 року у розмірі 4898,10 грн.
Щодо ОСОБА_59 вказано, що за березень 2026 року пенсіонер ОСОБА_145 досяг пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим в березні 2026 року йому нарахована пенсія у розмірі 878,97 грн., проте рахунок щодо зменшення виплати ПрАТ «ЄМЗ» не наданий.
Поряд з цим, звернуто увагу, що позивач коригує виплату у суму зменшення в лютому 2026 року, а в березні виставляє рахунок за три місяці з підвищеною сумою пенсії, тобто порушуючи місячний строк для надання рахунків, щодо наступних осіб: ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_146 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_12 ..

Як слідує, зміна сум відшкодування відбулась внаслідок настання обставин, які впливають на це, є відкоригованою та відображеною у відповідному розрахунку.
Призначення пенсії цим особам відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржувалось та заяви про припинення виплати пенсії всім цим особам у зв`язку з призначенням їм пенсії на підставі недостовірних документів до органів Пенсійного фонду не подавались.

У противагу представленим позивачем доказам, відповідачем будь-яких доказів, що спростовують розмір відшкодування не надано.

Інших вихідних даних, з яких би вбачалось помилковість, необґрунтованість або неправомірність місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у сумах визначених позивачем, відповідачем не надано.

Саме лише невизнання обставин наявності заборгованості у відповідній сумі або нерозуміння розрахунку такої не є достатнім за стандартами доказування, встановленими нормами господарського процесуального законодавства. 

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі “Дж. К. та Інші проти Швеції” (“J.K. AND OTHERS v. SWEDEN”) ЄСПЛ наголошує, що “у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування “поза розумним сумнівом (“beyond reasonable doubt”). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням “балансу вірогідностей”. Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри”.
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі “Бендерський проти України” (“BENDERSKIY v. Ukraine”), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

З встановлених обставин справи слідує, що позивачем надано більш вірогідні докази факту наявності обов`язку відповідача з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та заборгованості перед позивачем у заявлений сумі, натомість як відповідачем доказів на противагу цьому не надано взагалі.

Доказів виконання у будь-якій частині покладеного на відповідача обов`язку з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не надано, підтвердження здійснених платежів матеріали справи не містять. 

Відтак, оскільки обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, за відсутності належних, допустимих та достовірних доказів протилежного, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, які надіслані підприємству.

У той же час, правових підстав для сумнівів у правильності обчислення заявником витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у суду немає, відсутні підстави вважати ці розрахунки необґрунтованими.
Таким чином, розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за спірний період, є обов`язковими для виконання.

З огляду на викладене, суд відхиляє заперечення відповідача.

Суд зазначає, що відхиляючи доводи відповідача, суд враховує висновки, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Проніна проти України”, згідно з яким пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення Європейського суду з прав людини у справі “Шевельов проти України”).

V. Висновки суду:

Виходячи з встановлених обставин справи, мотивів та положень законодавства, застосованих судом, господарський суд дійшов висновку, що вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період 01.12.2025 – 30.03.2026 за списком №1 у розмірі 3837296,86 грн та списком №2 у розмірі 287326,32 грн, всього 4124623,18 грн, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Одночасно, слід звернути увагу на такі обставини.

У провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1055/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" (далі - ПрАТ "ЄМЗ", боржник).
Ухвалою господарського суду від 23.03.2021 затверджено план санації ПрАТ "ЄМЗ", схвалений зборами кредиторів боржника; введено у справі №905/1055/19 процедуру санації боржника; керуючим санацією боржника призначено арбітражного керуючого Шульгу І.В.
В межах справи про банкрутство ГУ ПФУ в Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ПрАТ "ЄМЗ" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період 01.12.2025 – 30.03.2026 за списком №1 у розмірі 3837296,86 грн та списком №2 у розмірі 287326,32 грн, всього 4124623,18 грн.
Тобто, грошові вимоги, що присуджуються до стягнення рішенням Господарського суду Донецької області від 10.06.2026 у справі №905/1055/19 (905/218/26), виникли вже після затвердження плану санації та є поточними. 
За результатом набрання рішенням суду законної сили, в силу припису ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, на примусове виконання рішення у справі №905/1055/19 (905/218/26) підлягає видачі відповідний наказ.
Як встановлено вище, у провадженні суду перебували справи №905/1055/19 (905/35/25) та №905/1055/19 (905/678/25) з аналогічними вимогами, що передує спірному у даній справі, за тих же підстав, розгляд яких закінчено ухваленням рішення, на виконання якого видано відповідні накази.
Разом з тим, у межах даних справ Господарським судом Донецької області реалізовувався судовий контроль за зверненням керуючого санацією та постановлено ухвали від 19.08.2025 (справа №905/35/25) та від 16.02.2026 (справа №905/678/25) відповідно, якими визнано неправомірними дії державних виконавців органу державної виконавчої служби по стягненню з рахунку Приватного акціонерного товариства "Єнакієвський металургійний завод" грошових коштів, щодо винесення постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні, скасовувався арешт коштів Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» накладений постановою державного виконавця та встановлювалась заборона державному виконавцю здійснювати стягнення з санаційного рахунку Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» без погодження Господарського суду Донецької області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод».
Тобто, мають місце непоодинокі випадки виконання судового рішення без врахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту постановлення ухвали про введення процедури санації управління боржником переходить до керуючого санацією.
Згідно із ч. 6 ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства керуючий санацією зобов`язаний відкрити спеціальний рахунок для проведення санації та розрахунків з кредиторами, а також розглядати вимоги конкурсних кредиторів.
З огляду на зазначене, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і нормами Кодексу України з процедур банкрутства, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила звернення стягнення на майно боржника. Водночас, з огляду на зміст зазначених правових норм, законодавець виключає можливість вчинення виконавцем дій поза межами процедури судової санації. 
Тобто, виконавець може здійснювати виконавчі дії щодо майна (коштів) боржника щодо вимог, на які не поширюється дія мораторію у справі про банкрутство, виключно після вчинення дій, які не суперечитимуть виконанню плану санації у справі про банкрутство. Аналогічний правовий висновок міститься в п. 57 постанови Верховного Суду від 22.12.2025 у справі №905/1055/19(905/35/25).
Верховний Суд виснував, що правові норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у відносинах за участю боржника, тобто мають пріоритет, в тому числі, перед нормами Закону України «Про виконавче провадження». Навіть, якщо на вимоги не поширюється дія мораторію у справі про банкрутство, виконавець не може здійснювати виконавчі дії щодо майна боржника, якщо це буде суперечити виконанню плану санації боржника.
Отже, нормами Кодексу України з процедур банкрутства врегульовано правовідносини за участю боржника щодо звернення стягнення на його майно, у тому числі щодо забезпечення недоторканості санаційного рахунку.

Принагідно зазначити , що на час здійснення провадження у справі про банкрутство примусове виконання певної категорії рішень державним/приватним виконавцем не зупиняється та може здійснюватися, зокрема, шляхом звернення стягнення на кошти/інше майно боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, а отже, відповідні виконавчі дії впливатимуть на обсяг, склад чи ліквідність майнових активів боржника.
У виконавчому провадженні звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження").
Водночас, як неодноразово наголошував Верховний Суд, з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він, як і його майно, перебуває в особливому правовому режимі і нормами Кодексу України з процедур банкрутства, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила звернення стягнення на його майно.
Так, зокрема, за приписами ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.
Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства).
За такого правового регулювання правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18(914/608/20), Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15, Верховного Суду від 10.06.2022 у справі № 918/984/21, від 26.01.23 у справі № 910/21981/16).

Повноваження господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, щодо здійснення відповідного судового контролю поширюються і на правовідносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) у виконавчому провадженні, що передбачає звернення стягнення на майно боржника або може вплинути іншим чином на майнові активи боржника, і такий контроль має здійснюватися з моменту відкриття виконавчого провадження та до його завершення чи закриття провадження у справі про банкрутство боржника.
Контроль суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, за виконанням судових рішень може здійснюватися, зокрема, шляхом розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, за результатами розгляду якої у разі встановлення обґрунтованості скарги суд ухвалою визнає оскаржувані рішення, дії або бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Поряд з цим, положення ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України визначають, що у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про порядок виконання рішення.

Стаття 239 Господарського процесуального кодексу України встановлює можливість суду, який ухвалив рішення, визначити порядок його виконання, про що зазначити у рішенні.

З огляду на викладене вище, задля запобігання та недопущення неправомірності дій державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, та, насамперед, виконанню судового рішення без врахування процедур і положень Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку про необхідність та доцільність визначення порядку виконання рішення у даній справі.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу з урахуванням норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7, абз. 1 ч. 3 ст. 12, ст. ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-239, 240-241, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, м.Дніпро, до Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод”, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період 01.12.2025 – 30.03.2026 за списком №1 у розмірі 3837296,86 грн та списком №2 у розмірі 287326,32 грн, всього 4124623,18 грн, задовольнити.
2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” (50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Черкасова Володимира, будинок 114, кабінет 201, код ЄДРПОУ 00191193) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 26, код ЄДРПОУ 21910427, р/р НОМЕР_1 , відкритий у філії – Дніпропетровського обласного управління АТ “Ощадбанк”, МФО 305482) 4124623,18 грн, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 49495,48 грн.
3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 
4.Визначити порядок виконання рішення у справі №905/1055/19 (905/218/26) з дотриманням процедур, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства та на час тривання процедури санації у справі №905/1055/19 – за погодженням з судом у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ПрАТ "Єнакієвський металургійний завод". При закінченні розгляду справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства “Єнакієвський металургійний завод” №905/1055/19 виконання рішення у справі №905/1055/19 (905/218/26) здійснювати у загальному порядку у відповідності до норм чинного законодавства, що регулює виконання рішень суду.
5.Згідно з ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
6.Повне рішення складено 10.06.2026. 

Суддя О.В. Кротінова