ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 697/1645/25		
Провадження № 22-ц/821/647/26		
Категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Новікова О. М., Сіренка Ю. В.,

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Побиванця Юрія Володимировича на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

30 червня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивувало тим, що 07.02.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 899701983 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами у сумі 6 800,00 грн шляхом перерахування коштів на відповідну платіжну картку ОСОБА_1 .
Всупереч умов Договору № 899701983 від 07.02.2023 ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі – 34 708,56 грн.
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу.
31 липня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором.
14 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 140325-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за спірним Кредитним договором, становить 34 708,56 грн, яка складається з: 6 800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 27 908,56 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
У зв`язку із вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023 у розмірі 34 708,56 грн та судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 422,40 грн і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» суму заборгованості за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023 у розмірі 34 708,56 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що надані позивачем докази підтверджують укладення Договору № 899701983 від 07.02.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Крім того, судом першої інстанції враховано, що стороною відповідача не заперечується факт укладення Договору № 899701983 від 07.02.2023 та отримання кредитних коштів, а також наявність заборгованості по кредиту.
Щодо відступлення прав вимоги суд першої інстанції зазначив, що позивачем надано належним чином засвідчені докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

23 січня 2026 року, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Побиванець Ю. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Договором кредитної лінії № 899701983 від 07.02.2023 в розмірі 10 341,44 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 847,70 грн. У частині стягнення витрат на правничу допомогу просить залишити оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказав, щострок дії позики у Договорі встановлений сторонами на 30 днів до 07.03.2023 включно, тобто вірним буде нарахування відсотків саме по 07.03.2023 включно, що згідно розрахунку заборгованості складає 10 341,44 грн.
Таким чином, вважає, що позивачем нараховано відсотки за користування кредитними коштами за межами строку кредитування, а тому у задоволенні вимог позивача в частині стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 08.03.2023 по 31.07.2024 слід відмовити у зв`язки з їх необґрунтованістю.

Відзив на апеляційну скаргу 

29.01.2026 від ТОВ «Юніт Капітал» на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві зазначається, що всі нарахування відсотків здійснювались в межах погоджених умов Кредитного договору. 
Зауважило, що уклавши Договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр Договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов Договору на Сайті первісного кредитора. 
Крім того, вказало, що інформація надана ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».
Зазначило, щоподані позивачем витяги з реєстрів прав вимоги за Договором факторингу відповідають вимогам, встановленим законодавством України, а тому просить рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року – залишити без змін.

Фактичні обставини справи

07 лютого 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений Договір № 899701983 у формі електронного документу з використанням електронного підпису MNV4B97B (т. 1 а.с. 12 на звороті – 20 на звороті).
ОСОБА_1 добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику і Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною Кредитного договору (т. 1 а.с. 21-26 на звороті, 11 -12). Після чого подав відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання (т. 1 а.с. 27). Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
Згідно умов п. 2.1 Договору № 899701983 від 07.02.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до п. 2.3. Договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором в сумі 6 800,00 грн одразу після укладення Договору, орієнтовна дата повернення якого 09.03.2023.
Згідно з п. 3.1. Договору, позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. Договору.
Відповідно до п. 3.2. Договору, сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.
Згідно з п. 3.3. Договору, для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 3 794,40 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет.
Відповідно до п. 7.1. Договору, на момент укладення цього договору сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування – 09.03.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником.
Згідно п. 7.3 Договору, проценти за договором сплачуються в наступному порядку:
- протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору (п.п. 7.3.1.);
- після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно (п.п. 7.3.2.).
Відповідно до п. 8.1. Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, Договором не передбачено.
Згідно з п. 8.3. Договору, за умови, якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за Договором на умовах п. 8.5. Договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50% річних, що на день укладення договору становить 2,10% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним.
Відповідно до п. 8.5. Договору, загальні витрати за кредитом та загальна вартість кредиту може бути змінена в сторону зменшення, в порівнянні з описаним в п. 8.3 та п. 8.12. Договору, при умові виконання позичальником однієї з описаних в п. 8.5.1. та 8.5.2. умов.
Згідно з п. 8.5.1. Договору, якщо позичальник здійснить дострокове повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 678,90% річних, що на день укладення договору становить 1,86 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до п. 8.5.2. Договору, якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду (з урахуванням всіх пролонгацій), то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом за період від дати видачі кредиту до 09.03.2023 (включно) будуть визначається на умовах п. 8.5.1. Договору за дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 09.03.2023 за ставкою 678,34 відсотків річних, що на день укладення договору становить 1,86 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі здійснення позичальником двох і більше пролонгацій кредитодавець може зменшити розмір індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації. Про порядок надання додаткових знижок і про їх розмір позичальник інформується в особистому кабінеті.
Згідно з п. 8.7. Договору, якщо позичальник користуватиметься кредитом без продовження Дисконтного періоду, умови про розрахунок загальних витрат за кредитом та загальної вартості кредиту на умовах, описаних в п. 8.5. Договору не застосовуються. Відповідно загальна вартість кредиту за період всього Дисконтного періоду визначається відповідно до розміру Базової процентної ставки вказаної в п. 8.3. Договору.
Відповідно до п. 8.10. Договору, проценти в розмірі визначеному за правилами цього договору нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до закінчення строку дії цього Договору.
Згідно з п. 8.11. Договору, для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказано в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів дисконтного періоду, без виконання позичальником умов п. 8.5. договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 11 084,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 4 284,00 грн та суму кредиту у розмірі 6 800,00 грн.
За умови виконання позичальником положень п. 8.5. Договору, що дають можливість зменшити витрати позичальника за цим Договором, для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 10 594,40 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 3 794,40 грн та суму кредиту у розмірі 6 800,00 грн Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 21 924,40% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 155,80% від суми першого траншу (п. 8.12. Договору).
Викладені в п. 8.12. та п. 8.13. Договору значення можуть змінюватись в сторону зменшення у разі дострокового повного чи часткового погашення кредиту, або у сторону збільшення у разі отримання додаткових траншів за договором, оформлення пролонгацій за договором та у разі користування кредитом без продовження дисконтного періоду (п. 8.13. Договору).
Відповідно до п. 9.1.1. Договору, кредитодавець має право: вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором.
Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором (п.п. 9.2.2.1. Договору).
Пунктом 11.1 Договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання (п. 11.2 Договору кредитної лінії).
Згідно з п. 14.1. Договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.
Відповідно до п. 14.2. Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
07.02.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 6 800,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (т. 1 а.с. 38).
Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251110/58694-БТ від 17.11.2025, на ім`я ОСОБА_1 у Банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Також емітувались інші картки. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період 07.02.2023 – 12.02.2023, фінансовий номер телефону: НОМЕР_3 . По рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) було зарахування коштів на суму 6 800,00 грн від 07.02.2023 (т. 1 а.с.155).
Відповідно до виписки за договором № б/н за період 07.02.2023 – 12.02.2023 по картці ОСОБА_1 , наданої АТ КБ «ПриватБанк», на картку ОСОБА_1 було зараховано 07.02.2023 грошові кошти в сумі 6 800,00 грн (т. 1 а.с.156).
З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023 за період з 07.02.2023 по 11.04.2023 вбачається, що станом на 11.04.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» становить 17 078,88 грн (т. 1 а.с.76-77).
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого (п. 2.1.) клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (т. 1 а.с. 44-47).
28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої строк дії основного договору визначений до 31 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 50).
31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01, за умовами якої строк дії основного Договору визначений до 31 грудня 2021 (т. 1 а.с. 51-54).
31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01, за умовами якої строк дії основного договору визначений до 31 грудня 2022 (т. 1 а.с.56).
31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01, за умовами якої строк дії основного Договору визначений до 31 грудня 2023 року (т. 1 а.с. 57).
31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 32 до Договору факторингу № 28/1118-01, за умовами якої строк дії основного Договору визначений до 31 грудня 2024 року (т. 1 а.с. 58).
Отже, відповідно до вказаних додаткових угод строк дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року неодноразово продовжувався.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 224 від 11.04.2023 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 17 281,52 грн, з яких заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) – 6 800,00 грн, заборгованість по відсоткам – 10 481,52 грн (т. 1 а.с. 59-60).
31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/0724-01, відповідно до умов якого, у п. 2.1., визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (т. 1 а.с. 61-64).
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 34 708,56 грн, з яких заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) – 6 800,00 грн, заборгованість по процентам – 27 908,56 грн (т. 1 а.с. 66-67).
14.03.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 140325-У відповідно до умов якого на користь ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до  ОСОБА_1  за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023 (т. 1 а.с. 68-71).
Відповідно до витягу Реєстру боржників за Договором факторингу № 140325-У від 14.03.2025, ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023 (т. 1 а.с.73-74).
Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023, станом на 07.04.2025 розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023 не погашена та становить 34 708,56 грн, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 6 800,00 грн, прострочена заборгованість за процентами – 27 908,56 грн (т. 1 а.с.80).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині даним вимогам закону не відповідає.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У п. 5 ч. 1 ст. 3 приведеного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 приведеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 даного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, вище встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 . Договору № 899701983 від 07.02.2023.
Крім того, за приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Договору № 899701983 від 07.02.2023. Зазначений Договір недійсним не визнано.
При цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
Поряд з викладеним судом встановлено, що матеріали справи містять Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 з додатковими угодами до нього від 28.11.2019 № 19, від 31.12.2020 № 26, від 31.12.2021 № 27, від 31.12.2022 № 31 та від 31.12.2023 № 32, що є підтвердженням переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». 
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 224 від 11.04.2023, укладеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги відступається за Договором № 899701983 від 07.02.2023, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 17 281,52 грн. 
Таким чином, Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою, оскільки він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28 листопада 2018 року по 31 грудня 2024 року.
31.07.2024 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 31/0724-01, строк дії якого закінчувався 31 грудня 2024 року.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 до Договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 34 708,56 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6 800,00 грн, по відсоткам 27 908,56 грн. 
14.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 140325-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 14.03.2025 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 34 708,56 грн.
Загальна сума заборгованості відповідача за розрахунками позивача, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 34 708,56 грн, яка складається з: 6 800,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 27 908,56 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
З зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
В постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012).
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що у досліджених судом договорах факторингу чітко визначено, що моментом набуття права вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Реєстру боржників та Акту прийому-передачі реєстру, а тому права вимоги за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023 передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та в подальшому позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином.
Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність існування права вимоги у позивача за кредитним договором.
Що стосується заборгованості за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
Пунктом 2.3. Договору передбачено, що кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором в сумі 6 800,00 грн одразу після укладення Договору, орієнтовна дата повернення якого 09.03.2023.
Відповідно до п. 3.3. Договору, для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим Договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 3 794,40 грн. Про суму нарахованих процентів, що позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій позичальник інформується через особистий кабінет.
Згідно з п. 8.2. Договору, процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника.
Відповідно до п. 8.3. Договору, за умови, якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за Договором на умовах п. 8.5. Договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50% річних, що на день укладення договору становить 2,10% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним.
Згідно з п. 8.11. Договору, для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказано в п. 2.3. договору, за перші 30 днів дисконтного періоду, без виконання позичальником умов п. 8.5. Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 11 084,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 4 284,00 грн та суму кредиту у розмірі 6 800,00 грн.
Отже, строк Кредитного договору № 899701983 розпочався 07.02.2023 та діяв до 09.03.2023.
Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 899701983 (складена директором ТОВ «Юніт Капітал») заборгованість за період з 07.02.2023 по 11.04.2023 становить 17 78,88 грн, яка складається з: 6 800,00 грн прострочене тіло; 10 481,52 грн прострочені відсотки.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», Товариством здійснювалось нарахування відсотків за період з 11.04.2023 по 06.07.2023 по 202,64 грн в день, заборгованість за вказаний період становить 34 708,56 грн, яка складається з: 6 800,00 грн тіло кредиту; 34 708,00 грн нараховані відсотки.
Дослідивши розрахунки заборгованості, надані позивачем, апеляційним судом встановлено, що Товариствами здійснювалось нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування (09.03.2023), передбаченого Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023.
Відповідно до правової позиції, яка зазначена в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів з дня отримання коштів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку кредитування, передбаченого п. 3.3 Договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню, в межах строку дії кредитного договору та у відповідності до п. 8.11. Договорурозмір заборгованості відповідача становить 11 084,00 грн, яка складається з 6 800,00 грн тіло кредиту; 4 284,00 грн нарахованих відсотків за базовою ставкою в межах дії Кредитного договору.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за Договором № 899701983 від 07.02.2023 у розмірі 11 084,00 грн.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, та з урахуванням того, що при зверненні до суду із даним позовом ТОВ «Юніт Капітал» було сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн,то згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» пропорційно до задоволених вимог (позов задоволено на 31,9 %) підлягає стягненню 775,75 грн судового збору за подання позовної заяви.
Вирішуючи питання щодо компенсації ТОВ «Юніт Капітал» витрат, пов`язаних з правовою допомогою в суді першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 1, п. п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з вимогами ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При зверненні до суду з даним позовом, ТОВ «Юніт Капітал» на підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви долучено копію Договору про надання правничої допомоги № 17/03/25-02, копію Додаткової угоди № 5 до Договору про надання правничої допомоги № 17/03/25-02 від 17.03.2025 за умовами якої клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відноситься до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі щодо ОСОБА_1 за Договором № 899701983 від 07.02.2023, копію Акту прийому-передачі наданих послуг відповідно до якого загальна вартість робіт становить 7 000 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково (на 31,9 %), то з урахування вимог ст. 141 ЦПК України, компенсації позивачеві за рахунок відповідача підлягає сума витрат на правову допомогу в розмірі 2 233,00 грн, яка була надана в суді першої інстанції.
Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги був сплачений судовий збір в розмірі 3 633,60 грн колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про стягнення з ТОВ «Юніт Капітал» судового збору пропорційно задоволених вимог (апеляційну скаргу задоволено на 68,1%) в сумі 2 474,48 грн.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Побиванця Юрія Володимировича – задовольнити частково.
Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 грудня 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 899701983 від 07.02.2023 у розмірі 11 084,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 775,75 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2 233,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір, за перегляд справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 2 474,48 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий   Л. І. Василенко

 Судді:         О. М. Новіков

Ю. В. Сіренко