Справа № 991/10524/25
Провадження 1-кп/991/130/25

У Х В А Л А

29 травня 2026 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
представника потерпілого ОСОБА_18 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 52017000000000841 від 29.11.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_4  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_6  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_7  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,
ОСОБА_8  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_19  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,
ОСОБА_5  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Означене кримінальне провадження перебуває на розгляді Вищого антикорупційного суду.
10.04.2026 у судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку із його невідповідністю положенням ст. 291 КПК України.

1. Обґрунтування клопотання
У клопотанні захисник ОСОБА_10 зазначив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52017000000000841 від 29.11.2017 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки:
1) формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.
ОСОБА_4 зокрема пред`явлено обвинувачення в організації службового підроблення за попередньою змовою групою осіб, однак не зазначено хто був виконавцем цього злочину. Оскільки немає виконавця - не може бути й організатора, тому в цій частині формулювання обвинувачення не відповідає фактичним обставинам;
2) прокурор не виконав вимоги положень статей 285, 286 КПК України.
Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, вчинене у період з 25.05.2018 по 06.06.2018 та є нетяжким злочином.
У зв?язку зі спливом строку понад п?ять років прокурор мав звернутися до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, натомість, 07.10.2025 звернувся до суду з обвинувальним актом;
3) невідповідність викладених в обвинувальному акті фактичних обставин.
ОСОБА_4 інкримінується реалізація умислу на заволодіння земельними ділянка шляхом підписання наказів № 10-2102/36-15-СГ від 01.09.2015; № 31-10-7777.3-5147/0/38-15-СГ, № 31-10-7777.3-5138/0/38-15-СГ, № 31-10-7777.3-5139/0/38-15-СГ, № 31-10-7777.3-5142/0/38-15-СГ, № 31-1-7777.3-5156/0/038-15-СГ, № 31-10-7777.3-5137/0/38-15-СГ від 04.09.2015; № 10-2681/36-15-СГ від 08.09.2015; № 31-10-7777.3-5140/0/38-15-СГ.
Водночас ОСОБА_4 не підписував означені накази. У зв`язку з цим сторона захисту ОСОБА_4 звернулася з відповідною заявою до НАБУ про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. Відповідні відомості внесені до ЄРДР;
4) наявні обставини, які свідчать про непідсудність кримінального провадження Вищому антикорупційному суду.
ОСОБА_4 серед іншого інкримінується заволодіння земельними ділянками ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та легалізації майна одержаного злочинним шляхом, що мало місце у 2015 році.
Відповідно до положень КПК України детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 209 КК України, якщо розмір завданої шкоди становить більше 2 756 000 грн.
Водночас згідно з висновком експертів КНДІСЕ за результатами проведення комплексної експертизи з питань землеустрою, земельно-технічної та оціночно-земельної експертиз № 17903/18-41/13345-13385/19-41/13386-13403/19-49 від 18.06.2019, за цим епізодом розмір завданої шкоди становить 362 358,93 грн. Тому цей епізод підсудний суду загальної юрисдикції;
5) формулювання обвинувачення не відповідає обставинам справи в частині визначення ролі співучасників у вчиненні злочинів.
Відповідно до обвинувального акта організована група під керівництвом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 у період з березня 2018 по січень 2019 року заволоділа земельними ділянками ДП «ДГ «Дмитрівка».
Вироком Вищого антикорупційного суду від 19.08.2024 у справі № 991/5408/24 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором САП та ОСОБА_24 .
Останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.
Отже, формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_4 не відповідає висновкам, викладеним у вироку Вищого антикорупційного суду від 19.09.2024 у справі № 991/5408/24, оскільки за одні й ті самі діяння в обвинувальному акті та у вироку роль співучасника ОСОБА_24 визначена по різному.
За таких обставин захисник вважав, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52017000000000841 від 29.11.2017 підлягає поверненню прокурору.

2. Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_10 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Обвинувачений ОСОБА_4 , інші обвинувачені, їх захисники також підтримали клопотання про повернення обвинувального акта.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що обвинувальний акт відповідає всім вимогам ст. 291 КПК України. Вважав, що відсутні підстави для його повернення. Тому просив відмовити у задоволення клопотання.

3. Мотиви суду
Вимоги до обвинувального акта визначені у ст. 291 КПК України. За змістом цієї статті обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.
Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив (ч. 3 ст. 291 КПК України).
До обвинувального акта додається:
- реєстр матеріалів досудового розслідування;
- цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;
- розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування;
- розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;
- довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. (ч. 4 ст. 291 КПК України).
Дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта з огляду на таке.

3.1. Про відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України
Статтею 314 КПК України передбачено право суду повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (постанова Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 520/8135/15-к).
Підставою для повернення обвинувального акта має бути невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті, тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України.
При цьому повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджатимуть повноцінному судовому розгляду.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52017000000000841 від 29.11.2017 містить всі відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України.
Обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також формулювання обвинувачення з посиланням на відповідні статті (частини статей) КК України.
Формування змісту цих обставин є виключною прерогативою прокурора в межах реалізації його процесуальних повноважень, оскільки він зазначає лише ті відомості, які, на його переконання, підтверджуються зібраними доказами. З огляду на це, суд не вбачає перешкод для призначення судового розгляду.
Обвинувальний акт підписаний детективом НАБУ та прокурором САП, який його затвердив. Тобто вимоги ч. 3 ст. 291 КПК України виконані.
Крім того, до обвинувального акту додано:
-реєстр матеріалів досудового розслідування;
-цивільний позов та заяву про збільшення розміру позовних вимог;
-розписки підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_25 та захисника обвинуваченого ОСОБА_19 адвоката ОСОБА_17 про отримання копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову із заявою про збільшення розміру позовних вимог.
Отже, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52017000000000841 від 29.11.2017 відповідає всім формальним вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

3.2. Про доводи захисника
Доводи захисника фактично зводяться до того, що:
- викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, зокрема ОСОБА_4 , не відповідає фактичним обставинам;
- прокурор не звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України;
- кримінальне провадження № 52017000000000841 від 29.11.2017 непідсудне Вищому антикорупційному суду;
- обставини, викладені в обвинувальному акті не відповідають тим, які викладені у вироку Вищого антикорупційного суду від 19.09.2024 у справі № 991/5408/24.
Стосовно означених доводів суд зазначає таке.
3.2.1. Як уже зазначив суд вище (пункт 3.1.) формування змісту фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення є безпосереднім виявом процесуальних повноважень прокурора і належать до його виключної компетенції.
Натомість перевірка обґрунтованості цих обставин, оцінка правильності правової кваліфікації дій особи, встановлення в її діянні складу кримінального правопорушення, а також дослідження доказів на предмет їх належності, допустимості та достатності - є предметом судового розгляду кримінального провадження по суті.
Саме на цій стадії суд має процесуальну можливість повноцінно й об`єктивно дослідити сукупність зібраних доказів, надати їм належну правову оцінку та перевірити відповідність висунутого обвинувачення фактичним обставинам справи.
Доводи захисника про невідповідність фактичних обставин, зокрема й в частині інкримінування ОСОБА_4 підписання ряду наказів, які він не підписував, не є підставою для повернення обвинувального акта.
3.2.2. Виконання або невиконання прокурором вимог статей 285, 286 КПК України за наявності підстав для їх застосування належить до дискреційних повноважень прокурора та не є підставою для повернення обвинувального акта.
Звільнення від кримінальної відповідальності можливе й за наслідками судового розгляду.
3.2.3. Питання підслідності кримінального провадження є окремим питанням з визначеними наслідками у виді звернення до суду апеляційної інстанції і можливим направленням кримінального провадження до іншого суду. І це питання не є підставою для повернення обвинувального акта.
Також згідно з абзацом 11 пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду.
Тому, на переконання суду, аргумент захисника щодо можливої непідсудності Вищому антикорупційному суду одного з епізодів, зазначеного в обвинувальному акті, не має значення для питання повернення обвинувального акта.
3.2.4. Стосовно доводу захисника про невідповідність обставин, викладених в обвинувальному акті, обставинам, зазначеним у вироку Вищого антикорупційного суду від 19.08.2024 у справі № 991/5408/24 суд, зазначає, що означений вирок не має для суду преюдиційного значення. Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та ОСОБА_24 .
Під час затвердження угоди суд не досліджує докази сторін, не надає їм оцінку, не встановлює обставини, а лише перевіряє відповідність умов угоди КПК України, інтересам сторін та суспільства, добровільність її укладення тощо.

4. Висновки суду
За результатом розгляду клопотання захисника суд не встановив будь-яких підстав для повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 52017000000000841 від 29.11.2017 прокурору, тому слід відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 .
За таких обставин, керуючись статтями 291, 314, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_10 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 52017000000000841 від 29.11.2017.
2. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя         ОСОБА_1