ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року м. Чернігів Справа № 620/1090/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді - Бородавкіної С.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Фермерського господарства "Полісся-Агро" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
Чернігівська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (далі – позивач) 30.01.2026 через підсистему «Електронний Суд» звернулась до суду з адміністративним позовом до Фермерського господарства "Полісся-Агро" (далі – ФГ "Полісся-Агро", відповідач), у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;
- зобов`язати відповідача вжити заходів щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Свої вимоги мотивує тим, що в порушення вимог чинного законодавства на момент перевірки у відповідача був відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Ухвалою судді від 02.03.2026 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Також судом запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.
У встановлений судом строк від відповідача відзив на позов не надійшов. 
Від Державної екологічної інспекції у Чернігівській області надійшли пояснення по суті спору, у яких зазначено, що ненадходження від ФГ «Полісся-Агро» документів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами свідчить про невиконання п.6-7 Припису №13/08 і продовження здійснення діяльності з порушенням норм природоохоронного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
У період з 01.01.2022 по 11.02.2022 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Чернігівській області було проведено планову перевірку ФГ «Полісся-Агро» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с.20), за результатами якої було складено акт від 11.02.2022 №13/08 (а.с. 22-26).
Відповідно до вказаного акта перевіркою встановлено, що адмінприміщення Господарства опалюється електроприладами, а саме працюють стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря: стаціонарний електрозварюваний пост, зерносховище (а.с. 23 зворот).
10.02.2022 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області складено відносно голови ФГ «Полісся- Агро» Корнієнка І.Г. протокол № 000228 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 78 КУпАП, за фактом здійснення викидів в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів за відсутності дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади (а.с.34).
За результатами розгляду протоколу №000228 від 10.02.2022 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області винесено постанову № 35/08 від 10.02.2022, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 78 КУпАП, та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 гривень (а.с. 35).
Вищевказана постанова про накладення адміністративного стягнення головою ФГ «Полісся-Агро» до суду не оскаржувалася, а передбачений нею штраф сплачено 21.02.2022, що підтверджується квитанцією (а.с.36).
З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області на адресу ФГ «Полісся-Агро» внесено припис від 14.02.2022 №13/08, пунктом 6 якого суб`єкта господарювання зобов`язано організувати отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в строк до 14.08.2022 (а.с.33).
За інформацією Державної екологічної інспекції у Чернігівській області від 26.01.2026 ФГ «Полісся-Агро» до цього часу не повідомило Інспекцію про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, у тому числі щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (а.с.42 зворот-43).
З метою застосування заходів реагування щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, Чернігівська обласна прокуратура звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
У відповідності до норм Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.
У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.
Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Велика Палата Верховного Суду наголосила, що наведені вище положення законодавства регламентують порядок та підстави здійснення прокурором процесуального представництва держави в суді в межах правил участі в судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
В даному випадку, пред`явлення позову прокурором обумовлено необхідністю відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному забезпеченні екологічної безпеки та підтриманні екологічної рівноваги.
Відповідно до преамбули Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806-IV (далі - Закон № 2806-IV) цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів.
Дозвільні органи це - суб`єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.
Документ дозвільного характеру це - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності (частина перша статті 1 Закону № 2806-IV).
Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 2806-IV, виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі документа дозвільного характеру або відмови у його видачі; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності; перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.
Частина п`ята статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 № 2707-XII (далі - Закон № 2707-XII ) визначає, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Стаття 10 Закону № 2707-XII встановлює, що суб`єкти господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.
Виконання заходів щодо охорони атмосферного повітря не повинно призводити до забруднення ґрунтів, вод та інших природних об`єктів.
Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області на адресу ФГ «Полісся-Агро» внесено припис №13/08, пунктом 6 якого суб`єкта господарювання зобов`язано організувати отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами в строк до 14.08.2022.
Однак відповідачем пункт 6 вказаного припису не виконано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений у повному обсязі.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача – суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають. 
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Фермерського господарства "Полісся-Агро" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії– задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність Фермерського господарства "Полісся-Агро" щодо не отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Зобов`язати Фермерське господарство "Полісся-Агро" вжити заходів щодо отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 28 квітня 2026 року.

Позивач: Чернігівська обласна прокуратура (код ЄДРПОУ 02910114, вул. Князя Чорного, буд. 9, м. Чернігів, 14000) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 38053846, вул. Пантелеймонівська, буд.12, м.Чернігів, 14017).
Відповідач: Фермерське господарство "Полісся-Агро" (код ЄДРПОУ 36956138, вул.Жовтнева, буд. 54, с.Авдіївка, Сосницький район, Чернігівська область, 16110).

Суддя С.В. Бородавкіна