Суддя Зайцева М. С. 

Справа № 644/6135/25 
Провадження № 2/644/650/26 

01.05.2026 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
(ЗАОЧНЕ)

01 травня 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Зайцевої М.С., за участю секретаря – Селіхової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:
Позивачка просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути додаткові втрати на дитину на користь позивача від понесених нею витрат на дитину у розмірі 4655 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.09.2018 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами було розірвано 22.04.2020 року рішенням Троїцького районного суду Луганської області. Після розірвання шлюбу позивачка зосередилася на вихованні сина. 24.05.2022 року вона уклала новий шлюб, в якому у неї народилася донька. Новостворена сім`я забезпечує дітям сприятливі умови для життя, виховання та розвитку. Вона самостійно несла витрати на виховання, навчання, лікування та забезпечення звичайних побутових потреб дитини. Відповідач не брав участі у матеріальному забезпеченні дитини, платити аліменти відмовлявся, не підтримував та не підтримує контактів з дитиною, жодної участі у вихованні, спілкуванні чи турботи про дитину не бере. Крім того, відзначаючи спортивні досягнення сина з айкідо, бажання всебічно розвиватися, позивачка понесла додаткові витрати на тренування дитини, які у цілому складають 9310 грн., частину з яких вона просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 04.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з нею та її чоловіком, з яким вони уклали шлюб у 2022 році. На сьогодні у них повноцінна родина, в сім`ї панує гармонія, взаємоповага, взаєморозуміння та любов. Відповідач не підтримував і не підтримує контактів з дитиною. Останній раз він бачив сина у 2020 році. Жодної участі у вихованні чи турботи про дитину не бере. Батько жодного разу не поцікавився успіхами чи проблемами дитини в дошкільному та навчальному закладах. Навчанням та вихованням дитини повністю займається вона. 
Представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила задовольнити підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.
Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, в яких зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує, вважає що батько дитини тривалий час ухилявся від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Розгляд справи просив провести за відсутності представника Департаменту. Представник надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 .
Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то у відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2018 року. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 22.04.2020 року шлюб між сторонами було розірвано.
23.04.2021 року Лисичанським міським судом Луганської області було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 05.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно інформації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.05.2025 року, що згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 23.05.2025 року на виконанні у відділах державної виконавчої служби Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні виконавчі провадження відкриті на підставі виконавчого документа №415/2217/21 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .
Позивачка 24.05.2022 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В шлюбі з ОСОБА_6 народилася дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно довідки Лисичанської гімназії № 3 Сєвєродонецького району Луганської області від 21.05.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у 3-А класі (за дистанційною формою навчання) з 31.05.2022 року по теперішній час.
Згідно інформації Лисичанської гімназії № 3 Сєвєродонецького району Луганської області, про сім`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом усього періоду навчання ОСОБА_8 (з 1 по 3 клас) учителі підтримують постійний зв`язок із його матір`ю ОСОБА_1 . Сім`я наразі тимчасово проживає в м. Харкові та має статус ВПО. Теперішній чоловік ОСОБА_9 є військовослужбовцем. Він демонструє позитивне ставлення до дітей та активно опікується ними. У цій родині народилася спільна дитина- молодша сестра ОСОБА_8 , ОСОБА_10 . ОСОБА_11 ставиться до нинішнього чоловіка матері з повагою, звертаючись до нього та називаючи його своїм батьком. ОСОБА_8 постійно відвідує онлайн-уроки, завжди охайно вдягнений, має повний комплект шкільного приладдя, регулярно виконує домашні завдання. На уроках слухняний, чемний, у гарному настрої. Мати дитини систематично цікавиться поведінкою та навчанням сина. Офіційний батько ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , за час дистанційного навчання хлопчика на зв`язок з педагогами гімназії не виходив.
Згідно психологічної характеристики дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учнем 3 класу Лисичанської гімназії №3 Сєвєродонецького району Луганської області. Артем соціально адаптований, добре почувається в шкільному середовищі. Основним емоційним ресурсом у його житті є мама та найближчі члени родини. Взаємозв`язок із біологічним батьком практично відсутній, що свідчить про емоційне дистанціювання й відсутність впливу з його боку на формування особистості дитини. Хлопчик відчуває стабільність і підтримку в родині, де його потреби враховуються та задовольняються.
За інформацією КНП «Міська дитяча поліклініка №16» Харківської міської ради, дитина ОСОБА_3 мешкає а адресою: АДРЕСА_1 , перебуває під наглядом педіатра з вересня 2023 року. Усі візити до медичного закладу здійснювалися виключно у супроводі матері, ОСОБА_1 . Звернень з боку батька, ОСОБА_2 , щодо стану здоров`я дитини не зареєстровано.
Згідно довідки ФОП ОСОБА_12 , дитина ОСОБА_13 регулярно відвідує тренування з айкідо-комбат тричі на тиждень із вересня 2024 року. За цей період хлопчик проявив себе як відповідальний і мотивований учень. Уся організація занять, фінансування, супровід та контакти з тренерським складом здійснювались виключно матір`ю ОСОБА_1 . Біологічний батько ОСОБА_2 жодного разу не брав участі в спортивному житті дитини та не здійснював жодної підтримки чи супроводу. 
Згідно Акту обстеження спеціалістами ССД по Індустріальному району ДССД ХМР умов проживання, проведено обстеження за адресою АДРЕСА_1 . В зазначеній квартирі для дитини створені всі належні умови для виховання та розвитку. За вказаною адресою проживають мати ОСОБА_1 , донька ОСОБА_14 , син ОСОБА_3 , донька ОСОБА_7 . Батько малолітнього ОСОБА_3 не мешкає з родиною 2018 року.
В висновку за №429 від 04.12.2025 року, складеного за підписом В.о. директора Департаменту служб у справах дітей, встановлено, що Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносномалолітнього сина, ОСОБА_3 . Малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав письмові пояснення, в яких зазначив, що мешкає разом з мамою, татом ОСОБА_15 і сестрою. З батьком ОСОБА_16 не спілкувався вже п`ять років. З`ясувати думку батька дитини, ОСОБА_2 , не виявилось можливим. Місце його фактичного проживання невідоме. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Керуючись ст. ст. 19, 164 СК України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб у справах дітей ХМР, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону).
Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, пунктом 2 якої визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Наслідком позбавлення батьківських прав, як виняткового заходу, є істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з частиною першою статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). 
Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилалася на те, що відповідач ухиляється від виховання дитини, абсолютно самоусунувся та не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини. Відповідач не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, відповідач тривалий час не спілкується з дитиною, жодного інтересу до дитини не виявляє. Відповідач не цікавиться життям сина, не був присутній на жодній радісній події (ні на днях народження, святкуваннях новорічних та різдвяних свят). Відповідач не знає та не виявляє навіть інтересу до того, чим дитина цікавиться, з ким дружить, вони практично не знайомі між собою. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. 
На підставі пояснень позивачки, наданих суду письмових доказів, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток ОСОБА_3 , про його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, тривалий час не спілкується з дитиною взагалі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені обставини свідчать про ухилення відповідача від виховання ОСОБА_3 . Відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо дитини ОСОБА_3 , не здійснив будь-яких дій, щоб налагодити відносини з дитиною.
Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.
Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, якнайкращі інтереси дитини, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, що відсутні підстави вважати, що він змінить ставлення до виховання дитини, суд дійшов висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до вимог частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Судом встановлено, що аліменти на утримання малолітньої дитини були стягнуті з відповідача на користь позивачки, про що свідчить судовий наказ Лисичанського міського суду Луганської області від 23.04.2021 року.
Позивачкою заявлена позовна вимога про стягнення додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Щодо цієї позовної вимоги суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 150 СК України серед іншого передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
З частини 2 ст. 141 СК України вбачається, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.
У окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).
Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц).
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.
На підтвердження понесення додаткових витрат на утримання дитини позивачкою зазначається, що син ОСОБА_8 відвідує заняття з айкідо (напрямок айкідо комбат), бере активну участь у змаганнях та атестаційних іспитах, демонструє зацікавленість у досягненні результатів. Витрати, понесені позивачкою на тренування дитини належать до додаткових витрат, необхідних для розвитку дитини. У цілому додаткові витрати на дитину складають 9310,00 грн., зокрема: заняття з айкідо починаючи з вересня 2024 року в розмірі 9 310,00 грн. Згідно з довідкою ФОП ОСОБА_12 підтверджується, що ОСОБА_13 відвідує заняття з айкідо (напрямок айкідо комбат) тричі на тиждень, починаючи з вересня 2024 року. 
Згідно зі статтею 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Позивачкою доведено, що нею вже понесені додаткові витрати, пов`язані із заняттями дитини з айкідо, що підтверджується платіжними інструкціями (призначення платежу айкідо комбат), тому заявлена позовна вимога про стягнення 1/2 додаткових витрат на дитину підлягає задоволенню.
З урахуванням вищевикладеного, суд позовні вимоги задовольняє і позбавляє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 5, 10-13, 81, 83, 141, 264-265, 280, 354 ЦПК України, ст. ст. 164, 166 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. 

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 4655 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. 

Суддя:         М. С. Зайцева