Справа № 590/954/25
Провадження № 2-др/590/3/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
25.05.2026        Ямпільський районний суд
Сумської області
у складі: головуючого судді Сатарової О.В.,
за участю: секретаря судового засідання Данченко І.М.,
представника позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_1 – адвоката Добкевич О.С. /в режимі ВКЗ/,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвоката КУЗЧЕНКО Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу та сплаченого судового збору у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 /адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 /, представник позивача - адвокат Кузченко Тетяна Миколаївна до  ОСОБА_4 /адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 / про поділ спільного майна подружжя, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 /адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 / до  ОСОБА_3 /адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 /  про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_5 - адвокат КУЗЧЕНКО Т.М. звернулася до суду з вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що 13.05.2026 судом по справі №590/954/25 винесено рішення про часткове задоволення позовних вимог як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 , яким не вирішено питання про розподіл судових витрат на надання Позивачу ОСОБА_5 - професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 15 000,00 грн. та сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1315,00 грн.
На підтвердження понесених витрат заявник зазначає, що 19 вересня 2025 року між ОСОБА_3 та адвокатом Кузченко Тетяною Миколаївною укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 3 цього Договору зобов`язання Клієнта щодо сплати гонорару та фактичних витрат виникає після видачі Адвокатом ордеру, а їх розмір і порядок сплати визначаються шляхом укладення окремого договору, який є доповненням до основного договору, або виставленим рахунком.
15 жовтня 2025 року між ОСОБА_3 та адвокатом Кузченко Т.М. підписано Доповнення до договору про надання правової допомоги від 19 вересня 2025 року. Пунктом 1 вказаного Доповнення сторони погодили, що гонорар адвоката за виконання доручення клієнта щодо ведення у Ямпільському районному суді Сумської області справи № 590/954/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя є фіксованим і становить 15 000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).
13 травня 2026 року між адвокатом та клієнтом підписано акт виконаних робіт на суму 15 000,00 грн. Того ж дня, 13 травня 2026 року, клієнтом здійснено повну оплату послуг адвоката у розмірі 15 000,00 грн, на підтвердження чого адвокатом видано прибутковий касовий ордер № 7 від 13.05.2026 року.
Представник позивача вказує, що в межах ведення зазначеної судової справи адвокатом було виконано такий обсяг робіт (надано послуг правового характеру):
- надання правової консультації клієнту щодо захисту його прав та поділу спільного майна подружжя;
- підготовка, формування та подання до суду позовної заяви про поділ спільного майна подружжя;
- формування пакетів документів для суду та відповідача, а також направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.
- аналіз зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, підготовка та подання до суду відзиву на зустрічну позовну заяву, підготовка заперечення на зустрічну позовну заяву. 
- участь адвоката у судових засіданнях № 590/954/25 у Ямпільському районному суді Сумської області в режимі відеоконференції до ухвалення судом першої інстанції рішення по суті спору.
З огляду на викладене, заявник просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. та сплачений судовий збір 1315,00 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_5 та його представник не з`явились, було надано клопотання про розгляд заяви без їхньої участі.
Представник відповідачки ОСОБА_4 – адвокат Добкевич О.С. проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечувала, вважаючи заявлений позивачем розмір гонорару у сумі 15 000,00 грн. очевидно завищеним, надмірним та неспівмірним із дійсним обсягом наданих послуг. На обґрунтування заперечень представник зазначила, що стягнення такої суми покладе надмірний фінансовий тягар на відповідачку, зважаючи на її майновий стан та той факт, що на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей. Посилаючись на засади розумності, справедливості та пропорційності, адвокат Добкевич О.С. просила суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу та визначити суму відшкодування співрозмірно до обсягу задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. 
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду заяви, клопотання позивача та його представника про розгляд справи за їх відсутності, а також неприбуття в судове засідання відповідачки ОСОБА_1 , інтереси якої були представлені представником адвокатом ДОБКЕВИЧ О.С., суд, керуючись положеннями частини четвертої статті 270 ЦПК України, вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами та на підставі поданих доказів.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення суд приходить до наступних висновків.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат".
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.
При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі N362/3912/18 (провадження N61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі N201/14495/16-ц (провадження N61-22962св19).
Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 13.05.2026 Первісний позов ОСОБА_3 до  ОСОБА_4  про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.
Зустрічний позов  ОСОБА_4 до  ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя, право особистої приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5925655100:01:004:0041 загальною площею 0,1600 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя, право особистої приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5925655100:01:004:0010 загальною площею 0,1425 га за адресою: АДРЕСА_2 . 
Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який розміщений на земельній ділянці площею 0,0300 га з кадастровим номером 5925655100:01:004:0042; 
Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/2 частки сертифікату на житло № НОМЕР_3 .09.2025 р.-22227 на суму 1 809 712 грн., виданий за зруйнований будинок, що знаходяться в АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/2 частини на присадибну земельну ділянку загальною площею 0,0326 га з кадастровим номером 5925655100:01:004:0009, на якій розміщувався зруйнований житловий будинок за адресою за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя, право особистої приватної власності на автомобіль марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_4 , 1987 року випуску.
Визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя, право особистої приватної власності на Морозильну камеру марки «Prime», вартістю 13 400,00 грн згідно з товарним чеком від 17.11.2022.
Визнати за ОСОБА_3 в порядку поділу спільного майна подружжя, право особистої приватної власності на Холодильник марки «Indesit», вартістю 7 950,00 грн згідно з товарним чеком від 18.07.2015.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 14 550 (Чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійки грошової компенсації за 1/2 частки вартості автомобіля марки «AUDI», номерний знак НОМЕР_4 , 1987 року випуску, з урахуванням різниці у вартості виділеної сторонам побутової техніки.
В іншій частині первісний позов ОСОБА_3 до  ОСОБА_4  про поділ спільного майна подружжя та в іншій частині зустрічний позов  ОСОБА_4 до  ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - залишити без задоволення.
При цьому у рішенні від 13.05.2026 суд уже розглянув питання розподілу судового збору, навів відповідні правові мотиви та дійшов висновку про залишення сплаченого судового збору за кожною із сторін без додаткового стягнення чи відшкодування.
Разом з тим, при ухваленні рішення суду від 13 травня 2026 року у даній справі, питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем ОСОБА_3 , судом не вирішувалось.
Перевіряючи дотримання позивачем процесуального порядку звернення з вимогою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд встановив, що у позовній заяві представником позивача, відповідно до вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 15 000,00 грн.
В судовому засіданні під час розгляду справи представником позивача ОСОБА_6 також було наголошено, що документальне підтвердження понесених судових витрат в частині надання позивачу ОСОБА_5 професійної правничої допомоги буде скеровано до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення в строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що не перевищує 5 днів з моменту винесення судом рішення по справі.
В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: 
- ДОГОВІР про надання правової допомоги від 19.09.2025, укладений з адвокатом Кузченко Т.М.
- Доповнення від 15.10.2025 до договору про надання правової допомоги від 19.09.2025. відповідно до п. 1 якого передбачено, що гонорар адвоката за виконання ним доручення клієнта по веденню у Ямпільському районному суді Сумської області справи № 590/954/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна є фіксованим і становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
- Акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 13.05.2026, підписаний між адвокатом та клієнтом, яким зафіксовано обсяг наданих адвокат правничої допомоги, та факт оплати клієнтом вартості послуг адвоката в розмірі 15000,00 грн.
- Копія квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 13.05.2026 на суму 15000 грн.
Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19.
Висновки суду:
З огляду на те, що в рішенні від 13.05.2026 суд уже розглянув питання розподілу судового збору, навів відповідні правові мотиви та дійшов висновку про залишення сплаченого судового збору за кожною із сторін без додаткового стягнення чи відшкодування, а додаткове рішення суду є засобом виправлення неповноти основного судового рішення, а не інструментом для зміни його суті, суд приходить до висновку, що у цій частині заява представника позивача задоволенню не підлягає.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки в рішенні від 13.05.2026 суд здійснив розподіл виключно судового збору, питання витрат на правничу допомогу залишилося невирішеним, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.
Оцінюючи заявлені представником позивача ОСОБА_7 адвокатом Кузченко Т.М. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. на предмет їх обґрунтованості та співмірності, суд, керуючись статтями 137, 141 ЦПК України, засадами розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити їх розмір. Оскільки за результатами розгляду справи позовні вимоги обох сторін щодо права на 1/2 частку майна були задоволені в рівних частинах, а фактичний результат судового розгляду призвів до юридичного закріплення рівності часток подружжя, розподіл витрат на правничу допомогу має відбуватися пропорційно, за аналогією з розподілом судового збору. Зважаючи на наявність на утриманні відповідачки двох неповнолітніх дітей, її фінансовий стан, а також беручи до уваги, що стягнення суми в повному обсязі покладе на неї надмірний майновий тягар, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн., що, на думку суду, забезпечить справедливий баланс між сторонами, та буде відповідати критеріям виправданості, розумності та справедливості.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133-141, 259, 268, 270 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :
Заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 - адвоката КУЗЧЕНКО Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правову допомогу та сплаченого судового збору у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 , представник позивача - адвокат Кузченко Тетяна Миколаївна до  ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до  ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_4 /адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 / на користь ОСОБА_3 /адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 / судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.
В іншій частині заявлених вимог відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 25.05.2026.

Суддя          О.В. Сатарова