Справа № 445/3638/25 
провадження № 2/445/866/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М. 
секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глинянської міської ради Львівського району Львівської області про зняття заборони та вилучення запису про обтяження,-

в с т а н о в и в:  

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Маркін А.В., звернувся до суду із позовною заявою до Глинянської міської ради Львівського району Львівської області про зняття заборони та вилучення запису про обтяження, у якій просить зняти обтяження з Державного реєстру речових прав, накладене державним реєстратором Гукова О.А., Глинянська міська рада Львівського району Львівської області, номер запису про обтяження: 62328412, 62328353, 62328302. В обґрунтування позову вказує, що 10.11.2025 позивач звернувся до ЦНАП Глинянської міської ради Львівського району Львівської області для реєстрації і внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить позивачу відповідно до свідоцтва про придбання житлового будинку з прилюдних торгів від 02.08.2001 та реєстраційного посвідчення від 09.10.2001. Державним реєстратором позивачу було повідомлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є три обтяження, які зареєстровані за номерами: 62328412, 62328353, 62328302. Зазначена заборона не дає позивачу реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим, остання змушена звернутися в суд з даним позовом.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.
Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними у ній матеріалами, проти позову не заперечив. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Як встановлено судом, відповідно до копії свідоцтва про придбання житлового будинку з прилюдних торгів серії АЕВ № 257668 від 02.08.2001, ОСОБА_1 належить право власності на майно, яке складається із житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з копією реєстраційного посвідчення від 09.10.2001, виданого Золочівським МБТІ, житловий будинок , розташований у АДРЕСА_2 в цілому зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання житлового будинку з прилюдних торгів, виданого 02.08.2001 приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 1648 та записано в реєстрову книгу № 4 за реєстровим № 627. 
З копії рішення Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області XLVI сесія VII скликання № 3278 від 20.07.2023 вбачається, що АДРЕСА_3 перейменовано на вулицю Лещишина Б. Героя України. 
Як вбачається з копій витягів з Державного реєстру речових прав, наданих позивачем, щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є наступні записи про обтяження, зареєстровані за номерами: 62328412 від 13.12.2006, 62328353 від 13.12.2006, 62328302 від 12.12.2006. 
Вищезазначені обтяження щодо належного позивачу нерухомого майна обмежують реалізацію позивачем його прав.
В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 316, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом зазначених норм та положень ст. 16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.
Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мін`юсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав.
Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.
Реєстраторами реєстру заборона є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборона через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.
У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборона є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.
Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборона відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Арешти (заборони), які були накладені на підставі зааяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). 
Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 04.06.2009 щодо зняття заборони на відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, нотаріус знімає заборону щодо відчуження нерухомого майна за заявою: установи банку, іншої юридичної особи про погашення позики (кредиту); заставодавця (іпотекодавця) та заставодержателя (іпотекодержателя) про припинення договору застави (іпотеки) або лише заставодавця (іпотекодавця) у разі подання ним безспірних доказів виконання зобов`язання.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», підставою для реєстрації обтяжень є в тому числі визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відтак, в ході розгляду справи встановлено, що вищевказана заборона нерухомого майна порушує права та законні інтереси позивача, оскільки, унеможливлює повноцінно вступити у володіння, користування та розпорядження спадковим майном після придбання житлового будинку з прилюдних торгів.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що вищевказані заборони нерухомого майна порушують права та законні інтереси позивача, оскільки, унеможливлюють повноцінно вступити у володіння, користування та розпорядження придбаним нерухомим майном, сприяючи ефективному захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України,ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -
у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Глинянської міської ради Львівського району Львівської області про зняття заборони та вилучення запису про обтяження - задовольнити.
Зняти обтяження, а також вилучити запис про обтяження з Державного реєстру речових прав, з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 13.12.2006 державним реєстратором Гуковою Оксаною Анатоліївною, Глинянська міська рада Львівського району Львівської області, номер запису про обтяження: 62328412.
Зняти обтяження, а також вилучити запис про обтяження з Державного реєстру речових прав, з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 13.12.2006 державним реєстратором Гуковою Оксаною Анатоліївною, Глинянська міська рада Львівського району Львівської області, номер запису про обтяження: 62328353.
Зняти обтяження, а також вилучити запис про обтяження з Державного реєстру речових прав, з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 12.12.2006 державним реєстратором Гуковою Оксаною Анатоліївною, Глинянська міська рада Львівського району Львівської області, номер запису про обтяження: 62328302.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду
Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 18.05.2026.

  Суддя 	  В. М. Сивак