Справа № 442/4664/26
Провадження №3/442/975/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
22 червня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., ознайомившись з матеріалами, які надійшли з Управління СБУ у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
в с т а н о в и в:
Суд встановив, що ОСОБА_1 06.05.2026 підготував секретний документ, якому надав гриф секретності «Таємно» (згідно ст. 4.4.4. «Зводу відомостей, що становлять державну таємницю", затвердженого наказом Служби безпеки України від 23.12.2020 N? 383). При цьому, станом на час проведення спеціальної експертизи вказаний матеріальний носій секретної інформації у встановленому порядку не було передано до групи режимно-секретної роботи установи (режимно-секретний орган) для проведення його реєстрації. В тому числі, в порушення вимог пунктів 116 та 279 Порядку, вказаний документ створено без використання попередньо облікованих в режимно-секретному органі (далі - РСО) аркушів паперу. Крім цього, під час здійснення спеціальної експертизи встановлено, що в порушення вимог пункту 116 Порядку, ОСОБА_1 здійснював передачу іншим працівникам установи секретних документів безпосередньо, за підписом у внутрішньому описі, поза режимно-секретним органом (без відповідних відміток РСО). ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці за формою 2. Відповідно до положень пункту 54 Порядку, під час оформлення допуску до державної таємниці ОСОБА_1 взяв на себе письмове зобов?язання громадянина України щодо дотримання та виконання вимог законодавства про державну таємницю, надав письмову згоду на визначені законом обмеження прав у зв?язку з допуском до державної таємниці на підтвердження того, що він ознайомлений про відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці. 3 огляду на викладене ОСОБА_1 своїми діяннями порушив вимоги статті 28 Закону та пунктів 116, 279 Порядку, не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці в установі, зокрема шляхом неналежної реєстрації, а також поводження із матеріальними носіями секретної інформації, що в свою чергу не забезпечило контролю за станом охорони державної таємниці, в тому числі створило передумови до витоку секретної інформації.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме не вжив заходів щодо забезпечення охорони та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про слухання справи у його відсутності та визнання вини.
П. 6 ч. 1 ст. 212-2 КупАП передбачає адміністративну відповідальність за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні законодавства про державну таємницю, а саме вчиненні діянь зазначених пп. 1-9 ч. 1 коментованої статті.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Суб`єктами цього правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.
Відомості, що становлять державну таємницю, – це інформація у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки і охорони правопорядку, розголошення якої може завдати шкоди національній безпеці України і які рішенням державних експертів з питань таємниць визнано державною таємницею та включено до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю (ЗВДТ). З моменту опублікування зазначеного Зводу (змін до нього) ці відомості підлягають охороні з боку держави як такі, що становлять державну таємницю, хоча б на цей час вони ще не були матеріалізовані.
Зовнішньою (матеріальною) ознакою віднесення документа, виробу або іншого матеріального носія інформації до предметів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, є наданий йому гриф секретності – реквізит матеріального носія таємної інформації, який засвідчує ступінь її секретності («особливої важливості», «цілком таємно», «таємно»). Строк, протягом якого діє рішення про віднесення інформації до державної таємниці, встановлюється Державним експертом з питань таємниць, але не може перевищувати для зазначених видів інформації відповідно 5, 10, 30 і років. Проте після закінчення зазначеного строку його може бути подовжено.
Конкретні види інформації, яка належить до державної таємниці, перелічені у Законі України «Про державну таємницю». Ними є інформація у сфері: 1) оборони; 2) економіки, науки і техніки; 3) зовнішніх відносин; 4) у сфері державної безпеки та охорони правопорядку.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 62/26/272-16/70 від 02.06.2026, витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею в державній установі «Дрогобицька виправна колонія (№40)» від 02.06.2026, зобов`язанням  ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до державної таємниці.
Таким чином, суддя доходить висновку, що  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме: не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці.
З врахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, обтяжуючих та пом`якшуючих обставини, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 30-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять)грн.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 665,60 грн., який сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись статтями 212-2, 283, 284 КУпАП України, суддя
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять)грн.
Стягнути зі  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн. в дохід держави.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Нагірна О.Б.