ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/2576/26	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Кальника В.В., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 року у справі №340/2576/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування рішення й зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування рішення від 08 квітня 2026 року, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 року у справі №340/2576/26 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним і скасування рішення й зобов`язання вчинити певні дії – задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08 квітня 2026 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі заяви від 01 квітня 2026 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 01 квітня 2026 року, керуючись приписами пункту “б” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” і правовими висновками суду, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1986 року по 19 червня 1989 року, а до пільгового стажу – періоди праці з 27 квітня 1999 року по 26 квітня 2004 року, з 10 жовтня 2006 року по 09 жовтня 2011 року, з 19 лютого 2013 року по 18 лютого 2018 року.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає на території Житомирської області.
01 квітня 2026 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
За принципом екстериторіальності заяву передали на розгляд Управління.
08 квітня 2026 року відповідач постановив рішення, яким відмовив у призначенні пенсії.
Підстава – пільговий стаж відсутній.
Страховий стаж – 36 років 05 місяців 25 днів. 
До страхового стажу не зарахували період навчання з 01 вересня 1986 року по 19 червня 1989 року у середньо професійно-технічному училищі за професією «електрогазозварювальник».
Підстава – у дипломі про освіту відсутній підпис голови екзаменаційної комісії і заступника директора училища з навчально-виробничої частини.
До пільгового стажу не зараховано такі періоди роботи:
- з 27 квітня 1999 року по 26 квітня 2004 року і з 10 жовтня 2006 року по 09 жовтня 2011 року (посада «електрогазозварник» не відповідає посаді «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що місять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки»);
- з 19 лютого 2013 року по 18 лютого 2018 року (у довідці працедавця не зазначено дільницю і робочі місця, за якими видано накази про атестацію робочих місць, професій і посад зі шкідливими умовами праці). 
Позов подано до суду 24 квітня 2026 року.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом України №213-VIII, що набрав чинності 01 квітня 2015 р. внесено зміни до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та викладено його в наступній редакції: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII (набав чинності 11 жовтня 2017 р.) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.
Отже, наявна колізія між нормою пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" із урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується із висновком суду першої інстанції, що при вирішенні питання наявності в позивачки права на призначення пенсії за віком за Списком №2, застосуванню підлягає саме норма пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015р.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що неможливо зарахувати позивачі до її страхового стажу період навчання з 01 вересня 1986 року по 19 червня 1989 року у середньо професійно-технічному училищі за професією «електрогазозварювальник», оскільки у дипломі про освіту відсутній підпис голови екзаменаційної комісії і заступника директора училища з навчально-виробничої частини, то слід зазначити наступне.
Пунктом «д» частини 2 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Перш за все, згідно диплому про освіту від 19 червня 1989 року з 01 вересня 1986 року ОСОБА_1 навчався в СПТУ №2 м. Одеси. Рішенням екзаменаційної комісії присвоєно кваліфікацію електрогазозварювальника четвертого розряду. Диплом містить підпис директора училища і відбиток мастичної печатки навчального закладу. Тому відповідач безпідставно не зарахував період навчання до страхового стажу. Відсутність у дипломі про освіту підпису голови екзаменаційної комісії і заступника директора училища з навчально-виробничої частини, не спростовує факту його навчання у спірний період.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 періоду його роботи з 27 квітня 1999 року по 26 квітня 2004 року і з 10 жовтня 2006 року по 09 жовтня 2011 року (посада «електрогазозварник» не відповідає посаді «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що місять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки»), оскільки з 19 лютого 2013 року по 18 лютого 2018 року (у довідці працедавця не зазначено дільницю і робочі місця, за якими видано накази про атестацію робочих місць, професій і посад зі шкідливими умовами праці), то слід зазначити наступне.
В матеріалах справи наявна довідка 15 грудня 2025 року АТ «Укртранснафата» (далі – Товариство) склало довідку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. 
У довідці зазначено, що з 27 квітня 1999 року по 26 квітня 2004 року, з 10 жовтня 2006 року по 09 жовтня 2011 року, з 19 лютого 2013 року по 18 лютого 2018 року позивач виконував зварювальні роботи: ремонт магістральних нафтопроводів в котлованах загазованих парами нафти; виготовлення зварних конструкцій в зварювальних приміщеннях та цехах; заміна нафтового обладнання, насосних агрегатів, запірної арматури. Роботи виконував за посадою електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що місять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Товариство склало довідку на підставі первинних документів, атестації робочих місць. 
Праця електрозварника і електрогазозварника ручного зварювання відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено постановою Уряду України від 24 червня 2016 року №461. Вказана довідка оформлена відповідно Додатку 5 Порядку №637.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 08 квітня 2026 року та наявності підстав для його скасування, із визначенням йому обов`язку зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01 вересня 1986 року по 19 червня 1989 року, а до пільгового за Списком №2 період роботи з 27 квітня 1999 року по 26 квітня 2004 року, з 10 жовтня 2006 року по 09 жовтня 2011 року, з 19 лютого 2013 року по 18 лютого 2018 року та враховуючи приписи пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, до внесення змін Законом № 213-VIII.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підстави, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування ухваленого ним рішення.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 року у справі №340/2576/26 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя В.В. Кальник 

суддя Д.В. Чепурнов