Справа № 526/981/26
Провадження № 2/526/968/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

28 травня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Лопушняк Т.П., розглянувши в м. Гадяч у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, якому зазначив, що 07.05.2023 між Товариством з обмеженою в відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем укладеного електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1201-6768 з наступними умовами: сума кредиту 28000 грн., строк кредитування 300 днів, базовий період 14 день, знижена ставка 1,2% в день, стандартна ставка 1,5% в день, комісія 15% від суми кредиту. Відповідач не виконав свої зобов`язання за договором. Внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 06.03.2026 згідно розрахунку складає 126504 грн. В подальшому кредитодавець було прийнято рішення про можливість застосування по позивальника програми лояльності, а саме: частково списання заборгованості у розмірі 13580 грн. Тому просить стягнути частину заборгованості у загальному розмірі 112924 грн., яка складається з наступного – заборгованість за кредитом у розмірі 19320 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 93604 грн., а також судові витрати.
Представник позивача просить розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечує позовні вимоги, мотивуючи тим, що заборгованість по тілу кредиту погашена, а заявлений розмір відсотків є завищеним. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Інших заяв та клопотань по справі не надійшло.
Ухвалою суду від 15.04.2026 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 07.05.2023 між Товариством з обмеженою в відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем укладеного електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1201-6768 з наступними умовами: сума кредиту 28000 грн. (п. 4.1 Договору), строк кредитування 300 днів, дата повернення кредиту 01.03.2024 (п. 4.9), базовий період 14 днів (п. 4.4), стандартна ставка 1,5% в день (п. 4.6), комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту (п. 4.7), знижена процентна ставка 1,2% в день (п. 10.2). Договір укладено в електронній формі та підписано одноразовим ідентифікатором А4506.
З розрахунку представника позивача вбачається, що відповідач має заборгованість у загальному розмірі 112924 грн., яка складається з наступного – заборгованість за кредитом у розмірі 19320 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 93604 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
Із положень частини першої ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України).
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно частин 1, 2 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Пунктом 5 частини 3 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Однак, умови кредитного договору не можна уважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України.
Відповідач погодив такий розмір процентів, підписуючи кредитний договір на визначених у ньому умовах.
Окрім цього, аналіз пунктів договору дозволяє зробити висновок, що сторони погодили процентні ставки за правомірне користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Твердження відповідача, що процентна ставка суперечить статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", є помилковим внаслідок неправильного тлумачення цієї правової норми, оскільки проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК України вони у цьому випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань, такий розмір процентів є узгодженим сторонами договору.
Отже, нарахування позивачем процентів за користування кредитом відповідає умовам укладеного між сторонами договору та вищезазначеним нормам права. Права відповідача жодним чином не порушені, а обумовлені взаємною згодою сторін договору. Договір (або його окремі частини) у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.
Так, відповідач 04.06.2023 сплатила 15932 грн., а 20.05.2023 сплатила 11144 грн., що підтверджене копією квитанцій, а також відображене в розрахунку заборгованості, наданого представником позивача.
В той же час, п. 2.3 Договору визначено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту протягом перших 70 днів з дати отримання кредиту згідно наступного рекомендованого графіку оплат: 1) 20.05.2023 в розмірі 11144 грн. (погашення кредиту 2240 грн., проценти 8904 грн.), 2) 03.06.2023 в розмірі 11144 грн. (погашення кредиту 6440 грн., проценти 4704 грн.), 3) 17.06.2023 в розмірі 11144 грн. (погашення кредиту 6440 грн., відсотки 4704 грн.), 4) 01.07.2023 в розмірі 11144 грн. (погашення кредиту 6440 грн., проценти 4704 грн.), 5) 15.07.2023 в розмірі 11144 грн. (погашення кредиту 6440 грн., проценти 4704 грн.).
Із викладеного слідує, що відповідач, сплативши позивачу вищевказані суми (15932 грн. та 11144 грн.) частково погасила кредит на суму 8680 грн. (6440 грн. + 2240 грн.), тобто залишок заборгованості за тілом кредиту складає 19320 грн., який не погашений та який просить стягнути представник позивача.
Посилання на завищені відсотки суд сприймає критично у зв`язку з наступним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22.11.2023 за №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» приписано надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу (тобто не банкам), та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, - з 22 квітня 2024 року - денна ставка не більше 1,5%, - з 20 серпня 2024 року - денна ставка не більше 1%.
Сам кредитний договір було укладено 07.05.2023 та строк його дії 300 днів (до 01.03.2024), а розмір відсотків за цей період становив – 1,2% в день (з 07.05.2023 по 01.07.2023) та 1,5% в день (з 02.07.2023 по 01.03.2024), що не перевищувало вищевказані законодавчі обмеження їх розміру.
За таких обставин, суд відхиляє доводи відповідача з посиланням на несправедливі умови договору щодо встановлення розміру відсотків за користування кредитом.
Розподіл судових витрат між сторонами.
У відповідності зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн., оскільки позовна заява подана в електронній формі (3328,00 грн. Х 0,8).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за кредитним договором від 07.05.2023 № 1201-6768 у загальному розмірі 112 924 (сто дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн., яка складається з наступного – тіло кредиту у розмірі 19 320 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять) грн., відсотки у розмірі 93 604 (дев`яносто три тисячі шістсот чотири) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598) витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. ст. 358 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 28.05.2026.
Головуючий: В. Г. Черков