ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2026 р. Справа№ 911/2089/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Доманської М.Л.
суддів: Остапенка О.М. 
Пантелієнка В.О. 

за участю секретаря судового засідання Авсюкевич Н.В.
та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 03.06.2026,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"
на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026
у справі №911/2089/25 (суддя Янюк О.С.)
про неплатоспроможність ОСОБА_1 

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 заяву ОСОБА_2 про визнання грошових вимог (вх. № 5231/25 від 18.08.2025) - задоволено частково; визнано вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 у розмірі 17 440 560,43грн - основне зобов`язання; в іншій частині кредиторські вимоги - відхилено; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" про визнання грошових вимог (вх. №6987 від 21.08.2025) залишено без задоволення; кредиторські вимоги у розмірі 40607916,02 грн - відхилено у повному обсязі; включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору ОСОБА_2 у розмірі 6056,00 грн; роз`яснено, що вимоги кредиторів, заявлені після спливу строку, встановлено ч. 1 ст. 45 КУзПБ, розглядаються судом у порядку черговості їх отримання та задовольняються в порядку черговості, встановленої ст. 133 КУзПБ; зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановленняданої ухвали; зобов`язано керуючого реструктуризацією надати суду до 25.02.2026: реєстр вимог кредиторів боржника; докази організації тапроведення зборів кредиторів; призначено судове засідання, на якому прийматиметься рішення про застосування до боржника наступної судової процедури чипро закриття провадження у справі на 02.03.2026.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою у відповідній частині, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти цю апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження у справі; скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 в частині відмови у визнанні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"; визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" до ОСОБА_1 у загальному розмірі 40607916,02 грн, із яких 40601860,02 грн основного боргу, 6 056,00 грн сплаченого судового збору за заяву з вимогами кредитора.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2026 апеляційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2026 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2089/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення без руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 до надходження матеріалів справи №911/2089/25 до Північного апеляційного господарського суду.
01.04.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/2089/25 у 4-х томах.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 29.04.2026; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 15.04.2026; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 22.04.2026.
15.04.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Фінансова компанія "Фактор плюс" у повному обсязі, а ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 залишити без змін. Кредитор звертає увагу, що ОСОБА_1 було повністю визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" без наведення економічної мети укладення Договору поруки від 11.10.2021 № 11/10-21П. При цьому у своїй заяві про порушення справи про банкрутство зазначено лише одного кредитора - ОСОБА_2 (тобто без ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс").
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2026 у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 оголошено перерву на 27.05.2026.
27.05.2026 у судове засідання з`явились представники ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", всі інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені.
У судовому засіданні судовою колегією поновлено строк на подання доказів, долучено до матеріалів справи докази, які долучено в якості додатків до апеляційної скарги, а саме, копію платіжного доручення від 30.06.2017 №196 на суму 213000,00 грн та копію виписки про рахунку № НОМЕР_1 з 01.08.2017 по 31.08.2017, враховуючи, що судова колегія вбачала наявність поважних причин неподання вказаних доказів до суду першої інстанції та з метою повного та всебічного розгляду справи, обгрунтування чого наведені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2026 у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 оголошено перерву на 03.06.2026 од 12 год. 50 хв.
28.05.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника - адвоката Охріменка Олексія Олександровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до участі у судовому засіданні у справі №911/2089/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2026 заяву ОСОБА_1 про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено. Зазначено, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25, призначений на 03.06.2026 о 12 год. 50 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1).
03.06.2026 у судове засідання з`явились представники ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс". Представник ОСОБА_1 в режимі відеоконференції під`єднався до участі у судовому засіданні на стадії ухвалення судового рішення. Представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів вирішила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників інших учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.
За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.
Представник скаржника просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу. Скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 в частині залишення без задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" (код ЄДРПОУ 37881514) про визнання грошових вимог (вх. № 6987 від 21.08.2025) та відхиленння кредиторських вимог у розмірі 40 607 916,02 грн. В цій частині прийняти нове судове рішення яким визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (код ЄДРПОУ 37881514, 04050, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 31) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) у розмірі 40 601 860,02 грн (сорок мільйонів шістсот одна тисяча вісімсот шістдесят гривень 02 коп.) - основне зобов`язання. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" у розмірі 6 056,00 грн.
Представники ОСОБА_3 просили суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 в оскаржуваній частині залишити без змін.
У судовому засіданні 27.05.2026 представник боржника підтримав апеляційну скаргу та просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.
Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що єдиною підставою для відмови у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Фактор Плюс» суд вказав ненадання Заявником виписки з банківських рахунків, що підтверджують або спростовують наявні оплати ТОВ «Будівник-2013» та боржника після отримання ним вимоги про виконання зобов`язання за Договором. Водночас, апелянт зазначає, що у додаткових поясненнях ТОВ «ФК «Фактор Плюс» від 02.02.2026 було вказано, що ТОВ «ФК «Фактор Плюс» не має можливості надати повні виписки по банківському рахунку, який відкритий у АТ «Акціонерно-комерційний банк «Львів» з 01.09.2023 по 24.11.2025, з огляду на те, що по-перше, це буде порушенням умов укладених ТОВ «ФК «Фактор Плюс» з іншими контрагентами договорів, оскільки у цих банківських виписках міститься конфіденційна інформація, а сформувати банківську виписку по конкретному контрагенту, якщо ніяких платежів не було від нього, технічно неможливо; по-друге, банківські виписки по рахунку ТОВ «ФК «Фактор Плюс» за більше ніж 2 роки це дуже великий об`єм даних. Апелянт зазначає, що 01.12.2025 ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було скеровано запит до АТ «Акціонерно-комерційний банк «Львів» (надалі - «Банк») щодо надання інформації про те, чи надходили на розрахунковий рахунок ТОВ «ФК «Фактор Плюс» у Банку грошові кошти від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок виконання зобов`язань за Договором поруки від 11.10.2021 №11/10-21П з 01.09.2023 по день надіслання запиту. Листом від 10.12.2025 №33-18/19 Банк повідомив, що у Банку відсутня технічна можливість достовірно підтвердити, що на розрахунковий рахунок ТОВ «ФК «Фактор Плюс» у банк не надходили грошові кошти від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок виконання зобов`язань за Договором поруки від 11.10.2021 №11/10-21П з 01.09.2023 по 09.12.2025 з огляду на обсяг та структуру даних (копія Листа від 10.12.2025 №33-18/19 знаходиться в матеріалах справи). На думку скаржника, до суду надано вичерпні і достатні докази на підтвердження законності та обґрунтованості заявлених вимог. Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ТОВ «Будівник-2013» або ОСОБА_1 було сплачено ТОВ «ФК «Фактор Плюс» грошові кошти у розмірі 40 601 860,02 грн в рахунок погашення заборгованості за Договором про врегулювання заборгованості від 26.06.2017 № 26/06-17-1 та Договором поруки від 11.10.2021 № 11/10-21П. Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів відмови ОСОБА_1 чи ТОВ «Будівник-2013» від спірних договорів. Апелянт зазначає, що надає суду докази, які підтверджують, що ТОВ «Будівник-2013» на виконання Договору про врегулювання заборгованості було сплачено грошові кошти лише у розмірі 30 529 646,83 грн.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" слід задовольнити. Скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 в частині залишення без задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" (код ЄДРПОУ 37881514) про визнання грошових вимог (вх. № 6987 від 21.08.2025) та відхиленння кредиторських вимог у розмірі 40 607 916,02 грн. В цій частині прийняти нове судове рішення, яким визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (код ЄДРПОУ 37881514, 04050, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 31) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) у розмірі 40 601 860,02 грн (сорок мільйонів шістсот одна тисяча вісімсот шістдесят гривень 02 коп.) - основне зобов`язання. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність, витрати на оплату судового збору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" у розмірі 6 056,00 грн, з огляду на наступне.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.07.2025 відкрито провадження у справі № 911/2089/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник); введено процедуру реструктуризації боргів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ); призначено керуючим реструктуризацією арбітражну керуючу Кирик Оксану Володимирівну (свідоцтво № 144 від 31.01.2013, далі - керуюча реструктуризацією).
У порядку ст. 122 КУзПБ до Господарського суду Київської області звернулися: 
1) 18.08.2025 через канцелярію ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , заявник-1) із заявою (вх. № 5754), в якій просить визнати її кредитором боржника на загальну суму 25 552 105, 03 грн, з яких 25 546 049,03 грн - основний борг та 6 056, 00 грн - судовий збір за подання заяви до суду; 
2) 20.08.2025 через електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" (далі - ТОВ "ФК "Фактор плюс", заявник-2) із заявою (вх. № 6987 від 21.08.2025), в якій просить визнати його грошові вимоги у розмірі 40 607 916,02 грн, із яких: 40 601 860,02 грн - основний борг; 6 056,00 грн - судовий збір за подання заяви до суду.
Ухвалами Господарського суду Київської області від 25.08.2025 вищевказані заяви призначені до розгляду у попереднє засідання на 01.09.2025 та зобов`язано заявників надати суду у попереднє засідання оригінали документів, доданих до їх заяв про визнання грошових вимог (для огляду). 
Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 24.11.2025, зокрема: зобов`язано ТОВ "ФК "Фактор плюс" надати суду докази, а саме, виписки з банківських рахунків, що підтверджують відсутність сплати грошових коштів боржником за основним зобов`язанням (Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівник-2013", далі - ТОВ "Будівник-2013") та ОСОБА_1 після отримання ним вимоги (виникнення у нього зобов`язання за договором поруки); оголошено перерву у попередньому засіданні до 15.12.2025.
Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 15.12.2025, зокрема: зобов`язано ТОВ "ФК "Фактор плюс" виконати вимоги ухвали суду від 24.11.2025, докази чого подати суду у строк до 07.01.2026; уставлено іншим учасникам справи строк до 15.01.2026 для подачі додаткових пояснень (доказів); оголошено перерву у попередньому засіданні до 19.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25, крім іншого, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" про визнання грошових вимог залишено без задоволення; кредиторські вимоги у розмірі 40607916,02 грн - відхилено у повному обсязі.
Вищевказана ухвала обгрунтована тим, що з метою повного та всебічного дослідження заявлених ТОВ "ФК "Фактор Плюс" вимог суд ухвалами, які занесені до протоколів судового засідання від 24.11.2025 та від 15.12.2025, зокрема, зобов`язав ТОВ "ФК "Фактор плюс" надати докази, а саме, виписки з банківських рахунків, що підтверджують або спростовують наявні оплати ТОВ "Будівельник-2013" та боржника після отримання ним вимоги про виконання зобов`язання за Договором. Проте ТОВ "ФК "Фактор плюс" вимоги вищевказаних ухвал не виконав, витребувані докази суду не надав. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позбавлений можливості встановити: факт невиконання ТОВ "Будівельник-2013" свого зобов`язання за Договором, та, як наслідок, виникнення у ОСОБА_1 зобов`язання як поручителя; розмір заявлених кредиторських вимог. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ "ФК "Фактор плюс" не доведено належними та допустимими доказами наявність у нього кредиторських вимог до боржника у заявленому розмірі, тому останні відхиляються у повному обсязі.
Колегія суддів не погоджується з вказаною ухвалою суду першої інстанції у вказаній частині, з огляду на наступне.
Відповідно до положень частин першої, третьої, шостої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі -КУзПБ):
- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;
- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;
- за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.
У питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії судова колегія враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому:
- заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги; проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство. Під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);
- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанова від 26.02.2019 у справі № 908/710/18);
- на стадії звернення кредиторів з вимогами до боржника та розгляду зазначених вимог судом принципи змагальності та диспозитивності у справі про банкрутство проявляються у наданні заявником відповідних документів на підтвердження своїх кредиторських вимог та заперечень боржника та інших кредиторів проти них (постанова від 23.04.2019 у справі №910/21939/15);
- покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України). Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів (постанови від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18 та від 01.03.2023 у справі № 902/221/22);
- розглядаючи кредиторські вимоги, суд в силу норм статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (постанова від 21.10.2021 у справі № 913/479/18);
- використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18).
Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2017 між ТОВ "ФК "Фактор Плюс" (кредитор) та ТОВ "Будівельник-2013" (боржник) укладений договір про врегулювання заборгованості № 26/06-17-1 (далі - Договір).
Згідно п.п. 1.3. Договору (визначення термінів) «Борг» - означає заборгованість, що виникла у Боржника на підставі Договорів про задоволення вимог іпотекодержателя, у зв`язку із погашенням заборгованості за Боржника за Кредитним договором, якою володіє Кредитор, та яка, станом на дату укладення Сторонами цього Договору складає 71 131 506,85 грн. 
Відповідно до п. 2.1. вказаного Договору Кредитор (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс»), в результаті укладення Договорів відступлення, набув Право вимоги до Боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівник-2013») щодо погашення Боргу, та з метою позасудового врегулювання питання належного виконання Боржником зобов`язань щодо погашення Боргу, керуючись положеннями чинного законодавства України, Сторони домовились, про наступний порядок врегулювання заборгованості (Боргу): 2.1.1. До 31.08.2017 Боржник сплачує Кредитору кошти в розмірі 30 529 646,8З грн, (тридцять мільйонів п`ятсот двадцять дев`ять тисяч шістсот сорок шість грн. 83 коп.) в рахунок часткового погашення Боргу. 2.1.2. Решту Боргу Боржник, в сумі 40 601 860,02 грн. (сорок мільйонів шістсот одна тисяча вісімсот шістдесят грн. 02 коп.), Боржник сплачує до 26.06.2023. Сплата Боржником Боргу здійснюватиметься, на банківський рахунок Кредитора.
11.11.2021 між ОСОБА_1 (поручитель) та ТОВ "ФК "Фактор Плюс" (кредитор) укладений договір поруки № 11/10-21П (далі - Договір поруки), відповідно до п. 1.1. якого поручитель зобов`язується перед кредитором солідарно відповідати за виконання боржником у повному обсязі зобов`язань за договором про врегулювання заборгованості № 26/06-17-1 від 26.06.2017, включаючи додаткові угоди, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому.
Розмір зобов`язань боржника перед кредитором за договором про врегулювання заборгованості від 26.06.2017 № 26/06-17-1, за який поручається поручитель становить 40601860,02 грн (п. 1.2 Договору поруки).
Порука діє з моменту укладення цього Договору протягом усього часу дії, встановленого основною угодою, та в будь-якому випадку до моменту повного належного виконання зобов`язань боржника за Договором. Непред`явлення кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості боржника не тягне за собою припинення поруки. Кредитор вправі пред`явити вимогу поручителю про погашення заборгованості боржника протягом 5 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості боржника (п. 3.1 Договору поруки). 
Вказані договори є правомірними в силу ст. 204 ЦК України, доказів їх оскарження, визнання недійсними суду не надано. 
Так, згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
01.09.2023 ОСОБА_1 отримана вимога від 29.08.2023 № 29/08-23-1 про виконання зобов`язань за Договором поруки, в якій ТОВ "ФК "Фактор Плюс" зазначило про невиконання ТОВ "Будівельник-2013" свого зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим вимагало протягом 7 календарних днів з моменту отримання такої вимоги сплатити заборгованість у розмірі 40 601 860,02 грн на відповідний банківський рахунок.
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст.554 ЦК України).
Отже, порука за своєю правовою природою має додаткове (акцесорне) зобов`язання до основного договору та напряму залежить від його умов. Загальний розмір заборгованості стосується як боржника, так і поручителя, який несе солідарну відповідальність в межах строку поруки.
Суд апеляційної інстанції вбачає, що суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку, що ТОВ "ФК "Фактор плюс" не доведено належними та допустимими доказами наявність у нього кредиторських вимог до боржника у заявленому розмірі.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши та надавши правову оцінку вимогам Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" до боржника, доказів, що містяться у матеріалах справи у їх сукупності, дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" у розмірі 40 607 916,02 грн є обґрунтованими, доведеними та підтвердженими первинними документами.
З наявних у справі банківських виписок вбачається лише про сплату ТОВ «Будівник-2013» боргу у розмірі 30 529 646,8З грн. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ТОВ «Будівник-2013» або ОСОБА_1 було сплачено ТОВ «ФК «Фактор Плюс» грошові кошти у розмірі 40 601 860,02 грн. в рахунок погашення заборгованості за Договором про врегулювання заборгованості від 26.06.2017 № 26/06-17-1 та Договором поруки від 11.10.2021 № 11/10-21П.
Щодо договору про врегулювання заборгованості від 26.06.2017 № 26/06-17-1 та договору поруки від 11.11.2021 № 11/10-21П діє презумція правомірності правочину відповідно до ст. 204 ЦК України, як про це зазначено вище.
При цьому наявність відповідної заборгованості у розмірі 40 601 860,02 грн не лише не було спростовано боржником, а й фактично визнавалося ним у відзиві на заяву про визнання кредиторських вимог, що додатково підтверджує існування невиконаного грошового зобов`язання станом на момент розгляду заяви. В суді цього не спростовано.
Посилання представників ОСОБА_2 на наявність справи № 911/2300/25 про неплатоспроможність ОСОБА_4 та заявлення до нього вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" на суму 40 607 916,02 грн за Договором про врегулювання заборгованості від 26.06.2017 № 26/06-17-1 та Договором поруки не спростовує наявність права кредитора звертатись до солідарного боржника у даній справі. До того ж, кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" у справі № 911/2300/25 на час ухвалення даної оскаржуваної ухвали не розглянуті. Доказів погашення цієї заборгованості суду не надано.
Суд апеляційної інстанції шляхом дослідження наявних у справі доказів у їх сукупності з урахуванням вірогідності доказів та взаємозв`язку обставин справи дійшов висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" слід задовольнити. Скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 в частині залишення без задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" (код ЄДРПОУ 37881514) про визнання грошових вимог (вх. № 6987 від 21.08.2025) та відхиленння кредиторських вимог у розмірі 40 607 916,02 грн. В цій частині прийняти нове судове рішення яким визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (код ЄДРПОУ 37881514, 04050, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 31) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) у розмірі 40 601 860,02 грн (сорок мільйонів шістсот одна тисяча вісімсот шістдесят гривень 02 коп.) - основне зобов`язання. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" у розмірі 6 056,00 грн.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи кредитора ОСОБА_2 про те, що Боржником у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було зазначено лише одного кредитора - ОСОБА_2 , що свідчить про необґрунтованість та відсутність грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» до Боржника
Судова колегія зауважує, що сам по собі факт незазначення певного кредитора у первісній заяві не впливає на існування, дійсність та розмір зобов`язань Боржника перед таким кредитором і не може розцінюватися, як доказ безпідставності заявлених вимог. Кодекс України з процедур банкрутства не пов`язує виникнення, підтвердження чи визнання кредиторських вимог із фактом їх зазначення боржником у заяві про відкриття провадження у справі.
Натомість обґрунтованість кредиторських вимог встановлюється на підставі належних та допустимих доказів, що підтверджують виникнення відповідного зобов`язання, його розмір та невиконання боржником. Вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» ґрунтуються на відповідних правочинах та підтверджуються поданими до суду доказами, а тому відсутність згадки про такого кредитора у заяві Боржника не спростовує їх правової природи та не є підставою для відмови у їх визнанні.
Крім того, заява Боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не є процесуальним документом, яким остаточно визначається коло всіх кредиторів Боржника. Склад кредиторів та розмір їхніх вимог встановлюються судом у порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяв кредиторів та наданих ними доказів. Відтак, посилання Кредитора на незазначення ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» у заяві Боржника є формальним та не має правового значення для вирішення питання про обґрунтованість заявлених кредиторських вимог.
Судова колегія враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007). 
У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
Повний текст постанови складено після виходу судді Доманської М.Л. з лікарняного та судді Пантелієнка В.О. з відпустки.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" задовольнити.
Скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 02.02.2026 у справі №911/2089/25 в частині залишення без задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" (код ЄДРПОУ 37881514) про визнання грошових вимог (вх. № 6987 від 21.08.2025) та відхиленння кредиторських вимог у розмірі 40 607 916,02 грн.
В цій частині прийняти нове судове рішення, яким визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» (код ЄДРПОУ 37881514, 04050, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 31) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) у розмірі 40 601 860,02 грн (сорок мільйонів шістсот одна тисяча вісімсот шістдесят гривень 02 коп.) - основне зобов`язання. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність, витрати на оплату судового збору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" у розмірі 6 056,00 грн.
Матеріали справи № 911/2089/25 повернути до Господарського суду Київської області.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.
Повний текст складено 29.06.2026

Головуючий суддя М.Л. Доманська 

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко