УХВАЛА

27 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 332/2290/24
провадження № 61-4937ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо», яка подана представником Мартиненком Костянтином Ігоровичем, на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 березня 2026 року (повне судове рішення складено 30 березня 2026 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» про поновлення на роботі, стягнення заробітку за вимушений прогул та моральної шкод,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 18 березня 2026 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Поновлено ОСОБА_1 на роботі в ТзДВ СК «Кредо» на посаді начальника юридичного відділу.
Стягнуто з ТзДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з моменту звільнення 29 вересня 2023 року (наступний день після звільнення) по день винесення судового рішення 21 жовтня 2025 року, в розмірі 706 404,76 грн.
Стягнуто з ТзДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 20 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди.
Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
13 квітня 2026 року ТзДВ СК «Кредо» через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника Мартиненко К. І. , на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 березня 2026 року.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2024 року справу № 332/2290/24 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
ТзДВ СК «Кредо» у касаційній скарзі вказує, що відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи. Крім того, суд першої інстанції помилково відніс справу до малозначних помилково.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що аргументи ТзДВ СК «Кредо» щодо касаційного оскарження судових рішень є обґрунтованими і на підставі підпункту «б», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2024 року у справі № 757/27799/21-ц, від 09 грудня 2024 року по справі № 705/4763/22, від 25 жовтня2023 року у справі № 209/2875/21, від 27 травня 2022 року у справі № 344/17593/19, від 24 листопада 2021 року по справі № 757/31785/19-ц, від 16 листопада 2023 року по справі № 757/19682/18-ц, від 13 березня 2024 року по справі № 725/3821/23, від 01 лютого 2023 року по справі № 914/3203/21, від 13 листопада 2019 року по справі № 207/1385/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Крім того, у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ТзДВ СК «Кредо» просить зупинити виконання рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою апеляційного суду. Клопотання мотивоване тим, що відповідач практично є банкрутом, у нього 17 липня 2026 року Національним банком України відкликана ліцензія на здійснення діяльності із страхування, з 17 липня 2025 року Національним банком України призначена тимчасова адміністрація, 28 липня 2025 року ухвалою Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2255/25 прийнята заява Національного банка України до відповідача про ліквідацію відповідача та відкриття провадження у справі.
Також в провадженні Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2255/25 знаходиться заява Національного банка України до відповідача про ліквідацію відповідача
При таких обставинах, виконання рішення та постанови шляхом стягнення з відповідача на користь позивача в якості середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 706 404,76 грн та 20 000,00 грн моральної шкоди, які як вище зазначав відповідач - стягнутті незаконноз відповідача, суттєво вплине на фінансовий стан відповідача, зокрема, для розрахунку з особами, які були раніше застраховані відповідачем, як слідство, в наявності підстави для зупинення виконання рішення та постанови, оскільки в разі скасування рішення та постанови, повернення цих грошових коштів від позивача до відповідача буде або утрудненим або взагалі не можливим.
Відповідач звертає увагу суду касаційної інстанції, що зокрема, недбале ставлення позивача до виконання своїх повноважень начальника юридичного відділу відповідача, в тому числі - призвели до відкликання Національним банком України ліцензії на здійснення діяльності із страхування відповідача.
Тобто, наслідком недбалої діяльності позивача на посаді начальника юридичного відділу відповідача є прийняття Рішення № 230-рш.
Крім того, 06 квітня 2026 року Заводським районним судом м. Запоріжжя по справі № 332/2290/24 видано чотири Виконавчих листи про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 706 404,76 грн; 20 000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди; 1 653,86 грн, понесені витрати по сплаті судового збору; 968,96 грн. судовий збір на користь держави.
Окрім цього, відповідач вважає рішення, залишене без змін постановою - обидва незаконними, такими, що прийняті із порушенням норм матеріального та процесуального права, такими, що порушають права та інтереси відповідача, як слідство, підлягають скасуванню.
Вирішуючи заяву відповідача про зупинення виконання рішення та постанови, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування рішення та постанови, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі.
На підтвердження вказаних обставин надано копію рішення № 230-рш, копію рішення № 237-рш, копію ухвали Господарського суду Запорізької області від 28 липня 2025 року по справі № 908/2255/25, копії чотирьох виконавчих листів по справі № 332/2290/24.
Вказані у клопотанні ТзДВ СК «Кредо» доводи містять підстави для висновку про задоволення клопотання про необхідність зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку. 
Керуючись статтями 260, 389, 394, 395,436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі № 332/2290/24.
Витребувати з Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 332/2290/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» про поновлення на роботі, стягнення заробітку за вимушений прогул та моральної шкод.
Задовольнити клопотання Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» про зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року .
Зупинити виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2025 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 27 травня 2026 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат